Провадження № 22-ц/780/1478/18 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 24.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі, Громадська організація «Дбайливий господар плюс» про визнання недійсними розпоряджень Києво-Святошинської РДА та державних актів на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, який мотивували тим, що у 2012 році їм стало відомо, що земельні ділянки на території меж с. Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, якими вони користувалися вільно і безперешкодно протягом тривалого часу, без їх згоди були передані відповідачам у приватну власність на підставі рішень органу влади. Вважають ці розпорядження незаконними, прийнятими всупереч вимог закону та просять визнати недійсними розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № № 1091, 224В, № 1920, 2244, 2020, 1921, 2243, 1578, 2242, 2020 та ін. про передачу у приватну власність відповідачам спірних земельних ділянок.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі в встановленому законом порядку не отримували право власності чи право користування на вказані земельні ділянки, тому відсутні порушення будь-яких прав позивачів прийнятими розпорядженнями районної державної адміністрації, через що підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Петрівської сільської ради від 03 жовтня 1997 року погоджено створення тимчасового городнього товариства «Дари землі» на земельній ділянці площею 24,8 га, яка належить Петрівській сільській раді, без права продажу та будівництва.

Рішенням Петрівської сільської ради від 14 вересня 1999 року продовжено термін використання городами товариству «Дари землі» жителям м. Боярка на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Петрівської сільської ради від 27 жовтня 2005 року надано городньому товариству «Дари землі» строком на 1 рік тимчасове користування для ведення членами зазначеного товариства особистого селянського господарства земельну ділянку площею 14 га.

Рішенням Петрівської сільської ради від 25 грудня 2008 року запропоновано ГТ «Дари землі» звернутися з клопотанням до Києво-Святошинської РДА про надання дозволу на користування земельними ділянками для ведення городництва площею 14 га.

Листом Києво-Святошинської РДА від 19 березня 2010 року повідомлено ГТ «Дари землі», що не заперечує проти продовження користування ГТ «Дари землі» вказаною ділянкою.

Розпорядженнями Києво-Святошинської РДА № 1091 від 02 вересня 2009 року, № 1920 від 23 листопада 2009 року, № 1921 від 23 листопада 2009 року, № 1578 від 05 березня 2010 року, № 2020 від 18 березня 2010 року, № 2242 від 19 березня 2010 року, № 2243 від 19 березня 2010 року, № 2244 від 19 березня 2010 року було передано земельні ділянки в адміністративних межах Петрівської сільської ради відповідачам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із ч. 3 ст. 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання.

Стаття 123 ЗК України (у вказаній редакції), надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до Постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що прийнятими розпорядженнями не було порушено прав позивачів, оскільки у них відсутні будь-які належні правовстановлюючі документи, які підтверджували б право власності чи право користування спірними земельними ділянками, які надавалися у тимчасове користування ГТ «Дари землі» та будь-яких доказів продовження такого права користування у позивачів відсутні, через що суд ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апелянтів про те, що позивачі як члени ГТ «Дари землі» зберегли своє право користування спірною землею, оскільки відповідно до листа Києво-Святошинської РДА орган влади не заперечував щодо продовження ГТ «Дари землі» користування цією землею, колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки такий лист не є правовстановлюючим документом та не може підтверджувати право користування позивачами спірними .м /їземельними ділянками.

Крім того, посилання апелянтів на те, що оскаржувані розпорядження прийняті всупереч вимогам закону, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтвердженні жодними належними і допустимими доказами, тому також не спростовують обґрунтованих висновків суду у цій частині.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: