Номер провадження: 22-ц/785/3567/18
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Одеса

Справа № 522/17668/16-ц

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідач - Головне Управління Служби безпеки України, в особі Управління Служби безпеки України в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4, Головного Управління Служби безпеки України, в особі Управління Служби безпеки України в Одеській області, подану представником ОСОБА_6, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Загороднюка В.І. 07 серпня 2017 рокуоб 11 годині 19 хвилині в м. Одесі,

встановив:

У вересні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим у лютому 2017 р. позовом, в якому остаточно просить: 1) зобов'язати Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести до його облікової справи відомості щодо нової кількості членів сім'ї, а саме - доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) зобов'язати Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести його до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з вересня 2013 року; 3) стягнути з Центрального Управління Служби Безпеки України на його користь грошову суму в розмірі -765 836,40 грн., як грошову компенсацію за належне для отримання ним жиле приміщення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 20.09.2013 р. він звільнений на пенсію за станом здоров'я із Управління Служби Безпеки України в Одеській області, з залишенням на квартирному обліку. Загальна вислуга років на його момент звільнення складає - 26 років 2 місяці 29 днів.

З моменту звільнення він та його сім'я не забезпечені житлом від відповідача, як того вимагає чинне законодавство. 15.02.2016 р. він звернувся із заявою до відповідача, з проханням надати житло або виплатити грошову компенсацію за належне житло, та внести відповідні зміни до його особистої справи обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в УСБУ в Одеській області, у зв'язку з народженням доньки, а саме - включити малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до списку членів сім'ї позивача.

У квітні 2016 року на його адресу надійшов лист за результатами його звернення із повідомленням про те що, йому необхідно надати до Управління довідку про реєстрацію місця проживання в м. Одесі його доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, для винесення на засідання житлово-побутової комісії Управління питання її постановки на квартирний облік у складі його сім'ї. Стосовно надання житлового приміщення для постійного проживання, повідомили що, жилі приміщення надаються в порядку черговості. На даний час він перебуває на квартирному обліку в Управлінні під № 121 у загальній черзі осіб потребуючих поліпшення житлових умов, та під № 31 у пільговому списку першочерговиків. З урахуванням викладеного повідомлено, що надання житлового приміщення або виплата грошової компенсації за належне жиле приміщення буде здійснюватися в порядку черговості.

Таким чином, він вважає, що вищевказані дії відповідача не відповідають діючому законодавству України, порушують вимоги чинного законодавства України, які гарантують йому та членам його сім'ї конституційне право на забезпечення житлом або виплату грошової компенсації за належне житло. Його сім'ї нанесено збитки, оскільки вони вимушені до теперішнього часу наймати житло за власний рахунок, що позбавило його та його сім'ю права на достойний рівень життя.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2017 р. позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести до облікової справи ОСОБА_4 відомості щодо нової кількості членів сім'ї, доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 20.09.2013 р. ОСОБА_4 звільнений на пенсію за станом здоров'я із Управління Служби безпеки України в Одеській області, з залишенням на квартирному обліку, що підтверджується витягом з наказу № 277-ОС. Загальна вислуга років, на момент звільнення у позивача складає 26 років 2 місяці і 29 днів (а. с. 14). З моменту звільнення він та його сім'я не забезпечені житлом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі (а. с. 18).

18.05.2015 року ОСОБА_4 звернувся до УСБУ в Одеській області із заявою про внесення змін до особистої справи обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в Управлінні СБУ в Одеській області (а. с. 21).

Згідно відповіді Управління Служби безпеки України в Одеській області № 65/Б-34/25/389 від 09.07.2015 року (а. с. 22) ОСОБА_4 повідомлено, що відповідно до п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на квартирний облік беруться громадяни, які постійно проживають та прописані у даному населеному пункті та потребують поліпшення житлових умов. Тому з урахуванням викладеного, ОСОБА_4 необхідно надати до житлово-побутової комісії Управління довідку про реєстрацію місця проживання в м. Одесі доньки - ОСОБА_7І та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність у неї нерухомого майна. Після чого, за наявності підстав вона буде включена до складу сім'ї ОСОБА_4 для отримання житла.

19.02.2016 року (а. с. 23 - 27) ОСОБА_4 звернувся із заявою до УСБУ в Одеській області з проханням надати житло або виплатити грошову компенсацію за належне житло. Внести відповідні зміни до його особистої справи обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в УСБУ в Одеській області у зв'язку з народженням доньки, а саме - включити малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до списку членів його сім'ї.

Згідно відповіді № 65/25/Б-11/389 від 11.03.2016 р. (а. с. 28 - 29) ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відповідних змін до його особистої справи з підстав викладених у відповіді Управління Служби безпеки України в Одеській області № 65/Б-34/25/389 від 09.07.2015 року.

Суд вважає вказану відмову такою, що порушує права ОСОБА_4 та членів його родини, оскільки відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 року №470, право на взяття на квартирний облік мають військовослужбовці та члени їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов громадяни, постійно проживають та прописані (зареєстровані) у даному населеному пункті. (протиріччя)

25.12.2014 року ОСОБА_4 звертався до УСБУ в Одеській області щодо переведення його до пільгової черги осіб, що потребують поліпшення житлових умов у зв'язка у із отриманням ним II групи інвалідності, за результатами чого 20.02.2015 року ЖПК Управління було прийнято рішення про включення ОСОБА_4 до пільгового списку осіб, які користуються правом на першочергове забезпечення житлом, згідно абз.8 ч. 1 ст.45 Житлового кодексу України, як інваліда II групи. Інших звернень ОСОБА_4 про включення його до пільгового списку осіб, які користуються правом на позачергове забезпечення житлом, до Управління СБУ в Одеській області не надходило, на засіданні ЖПК Управління не розглядалися та відмови з цього приводу позивач не отримував.

Відповідно до абз.1 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

В свою чергу, абз.7 п. 1 ст. 12 даного Закону регламентує, що порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації положень ст. 12 вказаного Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р., наказом СБ України № 792 від 06.11.2007 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 р. за №1308/14575, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень (далі - Інструкція).

Пунктом 4.3. Інструкції визначено, що співробітникам, які мають вислугу 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. П. 4.5. Інструкції чітко встановлено, що співробітники та члени їх сімей забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Постановою КМУ №728 від 02.09.2015 р. затверджено Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - Порядок №728). Пунктом 2 вказаної постанови КМУ встановлено, що надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в межах коштів, що передбачаються у державному бюджеті для виконання Комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 2166 від 29.11.1999 р..

З 2008 року по теперішній час Управлінню СБУ в Одеській області кошторисні призначення на будівництво (придбання) житла не затверджувалися, внаслідок чого житло для постійного проживання Управлінням з 2008 року не будувалося та не отримувалося (а. с. 62 - 65).

ОСОБА_4 оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні його вимог про зобов'язання відповідача внести його до пільгового списку поза черговиків та стягнення з відповідача грошової компенсації у розмірі - 765 863,40 грн.. Просить рішення в оскарженій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення вищезазначених позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 вказує на те, що у судовому засіданні оголошені інші вступна та резолютивна частини рішення ніж ті, що знаходяться у справі. Помилковим є висновок суду про те, що він не звертався до відповідача із заявою про включення його у список поза черговиків. У зв'язку з тим, що з 2013 р. його не включають до списку поза черговиків він не отримав житло, в той час як протягом останніх двох років житло надано більше 30-ти особам.

Управління СБУ в Одеській області оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання відповідача внести до облікової справи ОСОБА_4 відомості щодо нової кількості членів сім'ї, а саме доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить рішення суду в оскарженій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вищезазначених позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Управління СБУ в Одеські області вказує на те, що позивач не надав доказів реєстрації місця проживання доньки з останнім. Спір щодо внесення до списку поза черговиків відсутній, оскільки позивач не звертався із заявою про внесення його до цього списку. Навпаки, за відповідною заявою останнього, як інваліда ІІ групи, було включено до списку першочерговиків. За наявності декількох підстав для перебування на обліку у пільгових списках тільки сама особа обирає вид пільгової черги.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі останнього. Відзиву на апеляційну скаргу УСБУ в Одеській області не надав. Вважав необхідним апеляційну скаргу УСБУ в Одеській області залишити без задоволення.

Представник УСБУ в Одеській області у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги управління. Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 не надав. Вважав необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. Додатково надав витяг з протоколу № 2 засідання житлово-побутової комісії Управління СБУ в Одеській області від 16.03.2018 р. про включення ОСОБА_4 зі складом сім'ї - одна особа до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про існування між сторонами житлових правовідносин з приводу обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов, надання жилих приміщень у будинках державного житлового фонду.

Колегія суддів також вважає вірним вищевказані висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зобов'язання відповідача внести його до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень та стягнення з відповідача грошової компенсації за не надане жиле приміщення. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 31, 37 Житлового Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, які були чинними на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України) права.

Статтею 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава зобов'язується забезпечити військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах і в порядку відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством.

Відповідно до ст. ст. 31, 37 Житлового Кодексу України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством України, та беруться на облік для одержання жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду.

Порядок обліку громадян, як потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством.

Пунктом 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470 (далі - Правила), передбачено, що громадяни, які беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового чи позачергового одержання жилих приміщень, зазначають про це у заяві і подають відповідні документи.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081).

Наказом СБ України № 792 від 06.11.2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 року за №1308/14575, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень (далі - Інструкція).

Пунктом 4.3. Інструкції визначено, що співробітникам, які мають вислугу 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. П. 4.5. Інструкції передбачено, що співробітники та члени їх сімей забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Виходячи з вищевказаних положень діючого законодавства, колегією суддів не приймаються до уваги доводи ОСОБА_4 про помилковість висновку суду про те, що він не звертався до відповідача із заявою про включення його у список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, наявність підстав для виплати йому грошової компенсації у зв'язку з неотриманням житла. Також колегія виходить з того, що матеріали справи не містять заяви позивача про включення його у список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. Відсутні у матеріалах справи докази про виділення відповідачу коштів на придбання житла, особам які потребують поліпшення житлових умов.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 є безпідставною, іі необхідно залишити без задоволення.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині зобов'язання Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести до облікової справи ОСОБА_4 відомості щодо нової кількості членів сім'ї, доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд першої інстанції, задовольняючи ці вимоги, послався на те, що відмова Управління внести до облікової справи ОСОБА_4 відомості про його доньку порушує права останнього та членів його родини, оскільки відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 року №470, право на взяття на квартирний облік мають військовослужбовці та члени їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов громадяни, постійно проживають та прописані (зареєстровані) у даному населеному пункті. Вказаний висновок є суперечливим, таким, що не відповідає обставинам справи.

Пунктом 15 вищевказаних Правил передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючи поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил.

Умова про реєстрацію місця проживання, передбачена в абзаці першому цього пункту, не поширюється на громадян, тимчасово відсутніх у даному населеному пункті, якщо за ними за законом зберігається жиле приміщення.

Позивач не надав, матеріали справи не містять відомостей щодо реєстрації доньки позивача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з позивачем або зберігання за донькою жилого приміщення, якщо остання не проживає з батьком.

Таким чином, доводи Управління СБУ в Одеській області про те, що позивач не надав доказів реєстрації місця проживання доньки з останнім, є обґрунтованими. Апеляційна скарга Управління СБУ в Одеській області підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині зобов'язання Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести до облікової справи ОСОБА_4 відомості щодо його доньки не відповідають обставинам справи, судом в цій частині порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_4 про зобов'язання Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести до його облікової справи відомості щодо нової кількості членів сім'ї - доньки ОСОБА_7.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного Управління Служби безпеки України, в особі Управління Служби безпеки України в Одеській області, - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2017 року в частині зобов'язання Управління Служби Безпеки України в Одеській області внести до облікової справи ОСОБА_4 відомості щодо нової кількості членів сім'ї, доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,- скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні вищевказаних позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 травня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова