Номер провадження 2/754/2578/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.02.1986 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим виникали сварки. Через відсутні взаєморозуміння та спільних інтересів з 1989 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення з вищевикладених підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому позовні вимоги визнала, вказавши, що більше 20 років вони не проживають разом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 1986 року, актовий запис №154 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.4).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, протягом двадцяти років проживають окремо, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім'ї суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.110 - 112 СК України, керуючись ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2), зареєстрований 14 лютого 1986 року, актовий запис №154 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20 квітня 2018 року.

Суддя