Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-397/11 Головуючий у 1 інстанції Наумова І.Й.
Провадження № 22-ц/778/1915/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2018 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступник - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ПАТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду, уточненим в ході судового розгляду, з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначав, що між АБ «Муніципальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» - надалі Банк), та відповідачем ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № КФ/ІД (06) 04-05, згідно з яким Банк надав останньому кредит у сумі 32 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2020 року з нарахуванням відсотків в розмірі 14 % річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № П (06) 06-05-від 19 вересня 2005 року з ОСОБА_4, за яким він зобовязався відповідати перед позивачем за виконання всіх боргових зобовязань відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором.

Умови кредитного договору відповідач ОСОБА_3 не виконує, в звязку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п. 5.2 Кредитного договору, позичальник нарахував пеню за період з 03.03.2009 року по 03.12.2009 року у розмірі 0.3 % за кожен день прострочення.

З урахуванням зменшених позовних вимог, станом на 04.12.2009 р. відповідачі мають заборгованість за кредитним договором у розмірі заборгованість за кредитним договором у розмірі 49237,99 грн., яка складається з: суми простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 14106,31 грн.; суми простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 22 278,65 грн.; пеня з 02.03.2009 року у розмірі 12853,02грн. Відповідач ОСОБА_4 є поручителем позичальника.

Посилаючись на вищевикладене, просило суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 49237,99 грн. на користь Банку, а також судові витрати понесені зі сплати судового збору у розмірі 558,81 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовним позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступник - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, який прийнятий судом до спільного розгляду з вищезазначеним первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову зазначав, що 19.09.2005р. між Акціонерним банком «Муніципальний», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №П(06)06-05. Умовами укладеного між сторонами договору поруки передбачено наступне: Відповідно до п. 1 Договору поруки Поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання всіх боргових зобов'язань Позичальника, які виникають з іпотечного договору, укладеного між Банком та Позичальником, включаючи погашення основної заборгованості в розмірі 32 000,00 доларів США, сплату процентів за користування кредитом в розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків річних, сплату пені за порушення строків повернення кредиту/процентів/комісій в розмірі 0,5 від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п.6 договору поруки Поручитель згоден зі змінами умов кредитного договору, в тому числі й тими, що будуть здійснені в майбутньому та призведуть до збільшення об'єму відповідальності Поручителя, зі зміною строків погашення кредиту/процентів/комісій, а також розміром процентів та комісій, та продовжує нести обов'язки по цьому договору у випадку внесення змін до кредитного договору.

Банк зобов'язаний письмово повідомляти Поручителя про зміну умов кредитного договору, пов'язаних зі зміною строків погашення кредиту, процентів, комісій, а також розміру процентів та комісій.

Відповідно 16.09.2008р. за вих. .№ 628/08 на адресу ОСОБА_3 було направлено лист, відповідно до якого ВАТ «АБ Бізнес Стандарт» повідомляв, що з 23 вересня 2008р. бvде збільшена відсоткова ставка за кредитним договором № КФ/ІД (06) 04-05 від 19.09.2005 до 14,5%.

Однак, всупереч умов укладеного між сторонами договору поруки, Банк не узгодив підвищення відсоткової ставки із поручителем та не повідомив про таке збільшення. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Отже, збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України.

На підставі вищевикладеного просив суд визнати договір поруки №П(06)06-05 від 19.09.2005р., укладений між АБ «Муніципальний» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 припиненим.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2018 року позовні вимоги ПАТ «ТАСКОМБАНК» задоволено частково. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ТАСКОМБАНК» суму заборгованості за іпотечним договором № КФ/ІД (06) 04-05 від 19.09.2005 року у розмірі 49237,99 грн., яка складається з: суми простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 14106,31 грн.; простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 22278,65 грн., суми пені з 02.03.2009 р. у розмірі 12853 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ТАСКОМБАНК» судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 558,81 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

В задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано договір поруки №П(06)06-05 від 19.09.2005 р., укладений між Акціонерним товариством «Муніципальний» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 припиненим.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в стягненні заборгованості з поручителя за кредитним договором ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що звільняючи Поручителя від обовязку сплачувати заборгованість за кредитним договором, суд фактично позбавив банк можливості задовольнити свої законні вимоги по сплаті заборгованості за кредитним договором за рахунок Поручителя, у звязку з чим Банк несе суттєві збитки.

Відповідач у справі ОСОБА_4 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Суд обґрунтовано відмовив в частині задоволенні позовних вимог до Поручителя, оскільки Банк зобовязаний письмово повідомляти Поручителя про зміну умов кредитного договору, повязаних зі зміною строків погашення кредиту, процентів, комісій, а також розміру процентів та комісій.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Оскільки рішення оскаржується в частині відмови в стягненні заборгованості з поручителя за кредитним договором ОСОБА_4, то в іншій частині рішення суду не переглядається.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 19.09.2005 року між АБ «Муніципальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»), та відповідачем ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № КФ/ІД (06) 04-05, згідно з яким Банк надав останньому кредит у сумі 32 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 18 вересня 2020 року з нарахуванням відсотків в розмірі 14 % річних.

В якості забезпечення наданого кредиту між Банком та ОСОБА_4 (поручителем) та ОСОБА_3 (позичальником) укладено договір поруки № П (06) 06-05 від 19.09.2005 року. 15), згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед Банком за повне та своєчасно виконання Позичальником Боргових зобовязань за Кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до п. 1 вищевказаного Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання всіх боргових зобов'язань Позичальника, які виникають з іпотечного договору, укладеного між Банком та Позичальником, включаючи погашення основної заборгованості в розмірі 32 000,00 доларів США, сплату процентів за користування кредитом в розмірі 14 (чотирнадцять) відсотків річних, сплату пені за порушення строків повернення кредиту/процентів/комісій в розмірі 0,5 від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Як вбачається з копії листа Банку надісланого на адресу позичальника ОСОБА_3 (вих. № 628/08 від 16.09.2008 р.) з 23.08.2008 р. відбулось збільшення відсоткової ставки річних за даним іпотечним договором з 14% до 14,5% (а.с.119).

Пунктом 6 договору поруки від 19.09.2005 року, укладеного між АБ «Муніципальний» та ОСОБА_4 (поручителем), ОСОБА_3 (позичальником) передбачено, що поручитель згодний зі зміною умов кредитного договору, в тому числі з тими, які будуть здійснені у майбутньому та призведуть до збільшення обєму відповідальності поручителя зі зміною строку погашення кредиту, процентів та комісій, а також розміру процентів та комісій, й продовжує нести обовязок по договору у випадку внесення банком та боржником змін до умов кредитного договору. Банк зобовязаний письмово проінформувати поручителя про зміну умов кредитного договору, повязаних зі зміною строків погашення кредиту, процентів, комісій, а також розміру процентів та комісій (а.с.14).

Судом вірно встановлено, що Банк не надав доказів повідомлення поручителя ОСОБА_4 про збільшення 23.08.2008 р. відсоткової ставки річних за даним іпотечним договором.

Таким чином Банк не виконав вимогу передбачену п. 6 Договору поруки від 19.09.2005 р., що свідчить про те, що сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшенням обєму відповідальності без згоди поручителя за відсутності в договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя.

Згідно ч. 1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту спірного Договору поруки вбачається, що ним не обумовлювалось про те, що зміна та доповнення умов основного кредитного договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Банк, змінюючи у сторону збільшення розмір процентної ставки за даним кредитним договором без згоди поручителя, встановив нові умови за невиконання зобовязань позичальника, які збільшують обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_4, що у відповідності з положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення вищезазначеного Договору поруки.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних позовні вимоги про стягнення на користь Банку в солідарному порядку із ОСОБА_4 кредитної заборгованості за даним кредитним договором у розмірі 6205,4 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 49237,99 грн.

Доводи апеляційної скарги про достатність попередньої згоди поручителя на зміну умов основного договору є безпідставними, оскільки положення зазначеного договору не містять інформації про те, що така заміна та доповнення до умов осново договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін.

З огляду на наведене вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості з поручителя солідарно з боржником.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги повністю повторюють зміст її позовної заяви, були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав їм належну оцінку у своєму рішенні, і повторної перевірки ці доводи не потребують.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: