Справа № 163/422/18
Провадження № 2/163/195/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року м. Любомль

Любомльський районний суд Волинської області у складі головуючої - судді Гайдук А.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

В березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2, у якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 32120,79 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 03.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір згідно заяви № б/н, поданої з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У випадку незгоди зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Укладений між сторонами договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 31.12.2017 року перед банком утворилась заборгованість в загальній сумі 32120,79 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 395,32 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом 25489,72 грн.; заборгованості за пенею та комісією 4230,00 грн., штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 1505,75 грн. (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Провадження у справі відкрито за ухвалою від 02.05.2018 року та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу ОСОБА_2 відведено пятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення стверджено, що копію ухвали суду від 02.05.2018 року та примірник позовної заяви з додатками відповідач отримала 07.05.2018 року.

У визначений судом пятнадцятиденний строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала, тому розгляд справи судом здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

03 травня 2012 року відповідач ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач погодилась з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також згідно з указаною заявою відповідач підтвердила, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які їй були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім цього, відповідач своїм підписом підтвердила факт ознайомлення з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» www.privatbank.ua, та зобовязалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

З наданого на запит суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 03.05.2018 року судом встановлено, що 24.02.2015 року виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області зареєстровано шлюб відповідача, після реєстрації якого остання змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_2 на прізвище чоловіка ОСОБА_1.

Статтею ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

В силу ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на положення вищенаведених правових норм та на підставі досліджених письмових доказів у справі судом встановлено, що відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналась до договору згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві, отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами у справі доведений належним чином.

Відповідно до укладеного договору від 03 травня 2012 року б/н відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300 грн. на платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31.12.2017 року склала 32120,79 грн., з яких: 395,32 грн. тіло кредиту, 25489,72 грн. нараховані відсотки, 4230,00 грн. - нарахована пеня та комісія, 2005,75 грн. - заборгованість по судових штрафах.

Такий розрахунок заборгованості вказує на те, що відповідач отримала кошти за укладеним договором, однак своїх зобов'язань за умовами кредитного договору належним чином не виконувала, тобто щомісячно не здійснювала погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно до графіку.

Разом з цим, перевіркою даного розрахунку встановлено, що проведений позивачем обрахунок заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 25489,72 грн. не відповідає умовам укладеного договору, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт погодився з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити та збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобовязаний слідкувати за витратами в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п.1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг, у разі непогашення кредиту в строк, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість в частині своєчасної непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться відповідно до розміру, встановленого в заяві на приєднання до цього договору для відсотків від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення зазначеного простроченого зобов'язання протягом 30 календарних днів всі сплачені після зазначеної дати платежі є пенею, крім платежів, направлених з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю суму заборгованості по кредитному договору проценти не нараховуються.

Таким чином, зазначеними умовами чітко визначено, що проценти нараховуються лише за користування кредитом. А за несвоєчасне погашення кредиту нараховуються не проценти, а пеня, порядок нарахування якої також визначено умовами договору.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості відповідача, заборгованість за кредитом у розмірі 395,32 грн. виникла з 03.05.2012 року і заборгованість за відсотками до 31 серпня 2014 року нараховувалася за ставкою 20,4%, починаючи з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року за ставкою 34,8%, а з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року за ставкою 43,2%.

Згідно п.2.1.1.12.6 за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році.

З урахуванням наведеного, за період з 03.05.2012 року по 31.08.2014 року заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 395,32 грн. за ставкою 20,4% за 851 день становить 190,62 грн., за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року заборгованість по процентах за користування кредитом за ставкою 34,8% за 212 днів становить 81,00 грн., за період з 01.04.2015 року по 31.12.2017 року заборгованість по процентах за користування кредитом за ставкою 43,2% за 1006 днів становить 477,23 грн.

Таким чином, заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 03.05.2012 року по 31.12.2017 року становить 748,85 грн., а тому саме цей розмір такої заборгованості і має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

При вирішенні питання стягнення розміру пені суд враховує положення ч.3 ст.551 ЦК України.

Згідно вимог зазначеної норми, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом указаної норми, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, тобто зменшити розмір штрафних санкцій через не співмірність із розміром основного зобов'язання. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду.

З розрахунку заборгованості вбачається, що сума тіла кредиту становить 395,32 грн., а розмір пені 4230,00 грн., тобто перевищує основну суму боргу більше як у десять разів, тому, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України, та зменшити розмір пені до 395,32 грн., тобто до суми тіла кредиту.

В частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно п.1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами та Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожен день прострочення.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів.

Таким чином, заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідача в користь позивача - стягненню кредитного боргу в загальній сумі 1539,49 грн., з якої: тіло кредиту та пеня - по 395,32 грн., нараховані відсотки 748,85 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 09.02.2018 року №PROM9BE00G.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 36 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснив, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI).

Відповідно до пункту 39 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З огляду на зазначене та враховуючи присуджену до стягнення суму боргу за кредитним договором, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 294,78 грн., виходячи із задоволення заявленої в позові суми на 16,73%, яка з врахуванням вищенаведених розяснень обраховується, поміж іншого, із розміру пені в сумі 4230,00 грн.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 526, 551, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП - НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (МФО 305299, , рахунок №3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.05.2012 року в сумі 1539 (одна тисяча пятсот тридцять девять) гривень 49 копійок, яка складається з: тіла кредиту - 395,32 грн., нарахованих відсотків - 748,85 грн., пені - 395,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП - НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (МФО 305299, , рахунок №3111) судові витрати у справі в сумі 294 (двісті девяносто чотири) гривні 78 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Найменування позивача ПАТ КБ «Приватбанк»; місце знаходження: вулиця Грушевського 1Д, місто Київ; .

Імя відповідача ОСОБА_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП - НОМЕР_1.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук