АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер апеляційного провадження: 22-ц/796/4383/2018 Головуючий в суді 1 інстанції Колесник О.М.
У Х В А Л А

24 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

за участю секретаря судового засідання Шебуєва Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві усну заяву ОСОБА_3 - представника відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відвід суддів Ящук Т.І. та Немировської О.В.

у справі за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_3 заявив відвід суддям Ящук Т.І. та Немировській О.В., посилаючись на те, що вказані судді брали участь у розгляді цієї ж справи, а саме: 21 травня 2015 року колегією суддів у складі Немировської О.В., Ящук Т.І., Антоненко Н.О. було постановлено ухвалу, якою залишено без змін рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у даній справі. Представник ОСОБА_3 зазначив, що у вказаній ухвалі суд незаконно послався на нелегітимну додаткову угоду, а тому, на його думку, суд не мав права приймати таке рішення, і відповідачі висловлюють недовіру суддям Ящук Т.І. та Немировській О.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Вислухавши заявника, осіб, які беруть участь у розгляді справи, враховуючи доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу на підставі наступного.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі в розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відхилено, а заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року - залишено без змін.

З огляду на викладене та враховуючи підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить в собі підстав для відводу, у зв'язку з чим заява підлягає передачі у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 252 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений представником відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_3 - необґрунтованим.

Заяву передати для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - з метою вирішення заяви про відвід.

Апеляційне провадження у справі - зупинити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.