Справа № 338/170/18
Провадження № 22-ц/779/780/2018
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі судді Максюти І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Шишком О.А. 18 квітня 2018 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки житлового будинку та господарських споруд та скасування права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним заява підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

31.05.2018 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви апелянт зазначає, що у провадженні Богородчанського районного суду знаходилась справа за її позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки житлового будинку та господарських споруд та скасування права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначала, що відповідач ввела її в оману, не маючи наміру сплачувати грошові кошти за 80/100 придбаної у неї садиби за договором купівлі-продажу і проживати у будинку, що є підставою для визнання договору купівлі-продажу від 03.12.2014 року недійсним на підставі ст. 230 ЦК України. Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення їй стало відомо, що у ОСОБА_2 є в наявності ще й договір купівлі-продажу земельної ділянки, про що раніше їй не було відомо, оскільки всі документи в нотаріальній конторі відповідач забрала і не залишила позивачу її примірників. Оскільки рішення не набрало законної сили, відповідач з метою уникнення цивільної відповідальності може будь-яким чином відчужити незаконно отримане майно.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 80/100 частин будинку та господарських споруд, що знаходиться по вул. Берегова,1 в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області, який згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2014 року належить ОСОБА_2, та земельну ділянку площею 1304 кв.м (кадастровий номер :01:005:0529), що знаходиться за адресою смт. Солотвин, вул. Берегова,1 і згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2014 року належить ОСОБА_2

29 травня 2018 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2018 року.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема і

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Згідно преамбули Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У п.4 вказаної Постанови розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу частки житлового будинку та господарських споруд, вчиненого шляхом обману, та скасування права власності на нерухоме майно (80/100 ідеальних частин будинку). Будинок знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідача.

Вимога про накладення арешту на 80/100 частин будинку №1 та господарських споруд, що знаходяться на вул. Береговій в смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області не підлягає до задоволення з тих підстав, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів, які б підтверджували наміри відповідача відчужити дане майно.

Крім того, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на земельну ділянку площею 1304 кв.м (кадастровий номер :01:005:0529), що знаходиться за адресою смт.Солотвин, вул.Берегова,1 і згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2014 року належить ОСОБА_2 Однак позовні вимоги щодо зазначеної земельної ділянки у даному спорі не заявлялись, а відтак вказана вимога не може бути задоволена апеляційним судом.

При наявності наміру звернутися з позовом про оспорювання договору купівлі-продажу земельної ділянки, ОСОБА_1 не позбавлена права подати відповідну заяву про забезпечення позову до суду першої інстанції відповідно до визначеної законом підсудності.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.149,150,153, п. 7 ч. 1 ст. 365 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити .

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня підписання.

Суддя: І.О. Максюта