АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/216/18 Справа № 183/4655/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро»

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі від 08 грудня 2010 року укладений між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 01-10- 126-03272 від 08 грудня 2009 року.

В обґрунтування позову зазначила, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 318573, виданим Новомосковською районною державною адміністрацією 12 березня 2009 року, ОСОБА_3 на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 1,7567 га (кадастровий номер :02:025:2207), яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 08 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 01-10-126-03272 від 08 грудня 2010 року. Сторонами в договорі погоджено, що орендна плата за землю вноситься у строк до 30 грудня поточного року. Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щорічно орендну плату у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки землі, що на момент укладання договору становить суму в розмірі 674,30 грн., а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га. Договором передбачено, що у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, індексації законодавством грошової оцінки землі, розмір орендної плати може коригуватися шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору. В п. 1.1. Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка на день підписання Договору становила 22480,00 грн. З 2013 року розмір орендної плати було збільшено до 4% від грошової оцінки землі. В період з 2012 по 2015 рік за оренду земельної ділянки позивачу виплачено орендну плату в грошовій формі в розмірі: за 2012 рік 1227,00 грн., в 2013 році 1000,00 грн., за 2014 рік та 2015 роки орендна плата не виплачена. Таким чином, на думку позивача, заборгованість відповідача становить: за 2012 рік 445,17 грн., за 2013 рік 672,17 грн., за 2014 рік 1672,17 грн., за 2015 рік 2088,55 грн. Позивач вважає, що дане нарахування проводилося відповідачем з грубим порушенням умов договору, оскільки відповідачем не враховано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель при виплаті орендної плати. Також відповідачем у період з 2010 по 2016 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобовязання щодо безкоштовної поставки 1 тони соломи до садиби Орендодавця, послуги по обробітку присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га (оранка та культивація). Невиплата орендної плати у вигляді безкоштовної поставки соломи та послуг по обробітку присадибної ділянки орендодавця для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач проживає в сільській місцевості, має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення підсобного сільськогосподарського виробництва позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Невиконання відповідачем свого обовязку щодо поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме позивач був вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі та придбання соломи. Означені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просив договір, укладений між ним та відповідачем розірвати.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди землі задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 08 грудня 2010 року укладений між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 01-10-126-03272 від 08 грудня 2010 року,вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права,а саме: відповідач виконував свої обовязки за договором належним чином,сплачував орендну плату в грошовій та натуральній формі за погодженням з позивачем в розмірі не меншому ніж передбачений договором;не проведення оранки,культивації земельної ділянки не може бути підставою для розірвання спірного договору, відсутня систематична невиплата орендної плати позивачу.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 318573 виданим Новомосковською районною державною адміністрацією 12 березня 2009 року, мені, ОСОБА_3 на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 1,7567 га (кадастровий номер :02:025:2207), яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Також, в користуванні позивача наявна земельна ділянка, площею 0,55 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: вул. Паркова, 4, с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

08 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено Договір оренди землі, який зареєстровано у Новомосковськом районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 01-10-126-03272 від 08 грудня 2010 року. Сторонами в договорі погоджено, що Орендна плата за землю вноситься у строк до 30 грудня поточного року. Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щорічно орендну плату у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки землі, що на момент укладання договору становить суму в розмірі 674,30 грн., а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Договором передбачено, що у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, індексації законодавством грошової оцінки землі, розмір орендної плати може коригуватися шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору. В п. 1.1. Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка на день підписання Договору становила 22480,00 грн. Визначено, що орендна плата сплачується після утримання прибуткового податку. Договором оренди віднесено до обов`язків Орендодавця своєчасну сплату Орендної плати.

Сторонами визнано, що з 2013 року розмір орендної плати було збільшено до 4% від грошової оцінки землі.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ч.ч. 1,2 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Разом з цим, статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 15 вказаного вище Закону, зокрема, істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання договору, орендна плата може встановлюватися у таких формах: грошовій; натуральній (за визначеною кількістю чи частиною продукції, яка одержується з орендованої земельної ділянки); відробітковій (надання послуг орендодавцю). Сторони можуть передбачити у договорі оренди поєднання зазначених форм або визначити інші форми плати.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання договору, умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря. У разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати, якщо інше не передбачено умовами договору оренди.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, зокрема, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Також, пунктом «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно довідки, наданої відповідачем (а.с.55) вбачається, що на виконання договору, відповідачем за період з 2013 по 2017 роки нараховано з урахуванням утриманих податків до виплати за 2013 рік 1667,13 грн. за 2013 рік;1667,13 грн. за 2014 рік; 2045,47 грн. за 2015 рік;2773,93 грн. за 2016 рік; з яких на користь позивача за договором оренди фактично сплачено орендну плату: у 2013 році 1000,00 грн. в грошовій формі (27 вересня 2013 року); 672,00 грн. в грошовій формі (09 грудня 2013 року); у 2014 році 1667,00 грн. в грошовій формі (05 листопада 2014 року); у 2015 році 2045,00 грн. в грошовій формі (27 жовтня 2015 року);у 2016 році 2774 грн. в грошовій формі (03 серпня 2016 року).

Таким чином, відповідач виконував свої обовязки за договором належним чином, сплачував орендну плату в грошовій та натуральній формі за погодженням із позивачем,доводи позовної заяви про те, що відповідачем не виплачено позивачу за 2013-2015 роки орендну плату в повному обсязі фактично спростовуються наданою відповідачем довідкою про розмір нарахованої та фактично виплаченої орендної плати, а також копіями відомостей про виплату орендної плати.

Колегія звертає увагу, що нарахування орендної плати ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» проводилось правильно, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки на час нарахування орендної плати із здійсненням індексації сум,тобто відсутній факт систематичного порушення умов договору в частині виплати орендної плати позивачу.

Суд зауважує, що договором оренди земельної ділянки, з урахуванням внесених змін, не передбачено обовязку відповідача щорічно, або у певний період (періоди) року здійснювати поставку соломи до садиби орендодавця. Договором передбачено послуги транспортування соломи (завезення), а не надання її у певній кількості. Тобто, виконання вказаних дій за договором проводиться за ініціативою орендодавця, у випадку придбання соломи останнім, чи здобуття її у будь-який інший спосіб.

Колегія приймає до уваги доводи відповідача про те, що за звичаями ділового обороту, які сформувались та стабільно існують протягом тривалого часу, безкоштовне завезення соломи до садиб, безкоштовні оранка та/або культивація присадибних земельних ділянок орендодавців здійснюються орендарем на підставі відповідної заявки кожного орендодавця; процедура подання таких заявок безпосередньо у договорі оренди не передбачена, однак є загальновідомою для орендодавців. Викладене підтверджується відповідними відомостями, де зазначається перелік осіб, що звернулись з певною заявкою, їхня адреса, зміст заявки, рік звернення, тощо.

В матеріалах справи відсутні докази відмови (або не реагування) відповідача у виконані умов договору оренди щодо безкоштовного завезення соломи до садиби позивача, доказів звернення ОСОБА_2 до ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» із заявкою на завезення соломи суду також не надано.

Отже, встановивши наявність певних звичаїв ділового обороту, що наведені вище; враховуючи відсутність факту звернення позивача до відповідача із заявкою про безкоштовне завезення соломи до садиби чи безкоштовну оранку та/або культивацію присадибної земельної ділянки у оспорюваний період (згідно змісту позовної заяви, з 2013 року по 2016 рік), - колегія дійшла висновку про недоведеність тверджень позивача щодо невиконання відповідачем умов договору оренди в частині надання вказаних послуг.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з відмовою у задоволенні позовних вимог.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вирішує питання про судові витрати, вважаючи за потрібне стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» судові витрати у розмірі 606,32грн.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» судові витрати у розмірі 606,32 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 травня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_5