справа №176/713/18
провадження №2/176/574/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

за участі позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2015 року Відділом ДРАЦС Жовтоводського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 163.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 18.07.2015 року він уклав шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Наданий час немає змоги розірвати шлюб, оскільки сторони мають дитину - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не досягла одного року. Наразі проживають окремо, та проживати разом не бажають, в звязку з чим і просить встановити режим окремого проживання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що вони з дружиною проживають окремо з початку березня 2018 р. Разом проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Він є власник цієї квартири. Зараз проживає в квартирі, що належить його батькам, однак відвідує сина в квартирі, де проживає відповідач. Сплачує аліменти на неї та на сина. Спільне господарство не ведеться з листопада 2017 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, та пояснила, що з листопада 2017 року вони з позивачем не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Все необхідне для дитини купувала за власні кошти. 3 10 травня 2018 року проживають окремо. Позивач приходить, грає з дитиною 5-10 хвилин і йде. В квартирі перебувають його особисті речі, він ними користується.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2015 року Відділом ДРАЦС Жовтоводського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище відповідача «Варфоломієва» (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 03 лютого 2018 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 25, від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Відповідно до довідки про склад сімї № 1/3-644 від 29.03.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з відповідачем ОСОБА_5 та сином ОСОБА_4. (а.с.9).

Відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 06.04.2018 року позивач ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 починаючи з березня 2018 року (а.с.10).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з ним з березня 2018 року проживає його син ОСОБА_2 за вказаною адресою. Частина його речей знаходяться за вказаною адресою. Частина речей залишилась там. Кожну ніч ОСОБА_2 ночує в спальні, якщо не перебуває на роботі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою позивача, брат з березня 2018 р. проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки квартира залишилась невістці, вона там проживає з дитиною. Його речі знаходяться і на Грушевського, і на Богуна.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 це її дочка, ОСОБА_2 - зять. Додала, що протягом останніх двох місяців бачила декілька разів позивача в квартирі, в якій зараз проживає її донька, там присутні його речі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є подругою ОСОБА_3, і що коли приходила до ОСОБА_3, то за останніх два місяці один разбачила ОСОБА_2 в квартирі по вул. Богуна. Крім того, бачила там його речі.

Відповідно до ст. 56 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, становлені законом.

Відповідно до ст. 119 СК України подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. Згідно із вказаною правовою нормою за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Статтею 120 СК України встановлено, що режим окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму. У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя.

Пленум Верховного Суду України п.12 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди.

Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням руду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, які вказують, що позивач ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_3, аналізуючи зміст ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення подружжю режиму окремого проживання, наявні обидві умови, а саме: небажання проживати спільно і припинення сімейних відносин, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120 СК України, ст.ст. 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання - задовольнити.

Встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_12, та які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №163.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до або через суд першої інстанції, а матеріали справи надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності діючої редакції ЦПК України.

Повний текс рішення складено 22.05.2018 року.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_10