Справа № 530/475/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18.05.2018 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа відділ у Зіньківському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позовна заява мотивована тим, що 06.09.2006 року померла ОСОБА_3 рідна сестра позивача, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2.66 га. передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617796. Спадкоємцем за законом після смерті 06.09.2006 року ОСОБА_3 є позивач, інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом не має. Позивач прийняла спадщину, шляхом подачі до Зіньківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в продовжений рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.10.2017 року строк. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.10.2017 року у цивільній справі № 2530/1158/17, яке набрало законної сили 06.11.2017 року, встановлено факт, що ОСОБА_1, 02.09.1947 р.н, уродженка с. Московський Бобрик, Лебединського району, Сумської області є рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.09.2006 року у с. Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області. При наявності таких обставин та відсутності спору, позивач не може одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, на належну її сестрі земельну ділянку, оскільки на запит нотаріуса про видачу витягу з реєстру Державного земельного кадастру Держгеокадастр у Зіньківському районі Полтавській області відмовив у видачі витягу з реєстру Державного земельного кадастру, мотивуючи відмову тим, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про вищезазначену земельну ділянку. В звязку з вище викладеним ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом після померлої 06.09.2006 року ОСОБА_3 право власності на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2.66 га. передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617796.

В судове засідання сторони не зявились, від них надійшли заяви в яких представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 позов підтримала в повному обсязі, представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не зявився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, третя особа відділ у Зіньківському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, але від неї надійшла клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечував стосовно задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову,проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільноїсправи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа відділ у Зіньківському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 06.09.2006 року в с.Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області (а.с.4). ОСОБА_6 народилася 02.09.1947 року в селі М.Бобрик Лебединського району Сумської області (а.с.6,8). ОСОБА_7 та ОСОБА_6 13.09.1969 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.7). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.10.2017 року у цивільній справі № 530/1158/17, яке набрало законної сили 06.11.2017 року , встановлено факт , що ОСОБА_1, 02.09.1947 р.н, уродженка с. Московський Бобрик, Лебединського району, Сумської області є рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 06.09.2006 року у с. Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області. Визначено для ОСОБА_1 додатковий строк терміном два місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.09.2006 року ( а.с.10-11). Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області вбачається , що на день смерті 06.09.2006 року ОСОБА_3 проживала одна та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.13). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617796 ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 2.66 га. передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Зіньківського району Полтавської області ( а.с.15). З довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.01.2018 року вартість земельної ділянки розміром 2.66 га., яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серія Р2 № 617796 становить 110087 грн 15 коп (а.с.20).

З повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області від 20.04.2018 року за № 226/01-16 вбачається, що після померлої 06.09.2006 року ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 393/2017, за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини, претензії від кредиторів не надходили ( а.с.34).

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа відділ у Зіньківському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі викладеного та керуючись п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,ст.ст. 392,1217, 1223,1225, 1261,1268 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 210 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадщину за законом, що залишилась після померлої 06.09.2006 року ОСОБА_3 та яка складається з права власності на земельну ділянку площею 2.66 га., передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Зіньківського району Полтавської області, належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 617796.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -