Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 2-з/490/96/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., за участю секретаря судового засідання Головацького О.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі №490/9503/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа №490/9503/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним.

16.05.2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по вказаній вище цивільній справі, шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру №34 по вул. Шнеєрсона (К. Лібкнехта) 4 в м. Миколаєві.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.05.2018 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду заяви адвоката позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі №490/9503/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним.

23.05.2018 року справу передано на розгляд судді Подзігун Г.В.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши доводи заяви, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Шнеєрсона (К. Лібкнехта) 4, кв.34, та належить ОСОБА_4, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Шнеєрсона (К. Лібкнехта) 4, кв.34, та належить ОСОБА_4 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН