Справа № 372/3553/16-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/2013/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 24.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Мельника Я.С., Суханової Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення,

встановив:

У грудні 2016 року ПАТ «Київобленерго звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що ПАТ «Київобленерго» є ліцензіатом з постачання електричної енергії за регульованим тарифом і діє на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Відносини між споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення. 15 липня 2016 року.

В ході технічної перевірки в м. Українка Обухівського району Київської області в СТ «Луговий» в будинку, власником якого є ОСОБА_2, представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення і оформлено акт про порушення № К 030989.

Порушення ПКЕЕН полягало в тому, що відповідач самовільно підключив належний йому обєкт до мережі позивача без укладення договору на постачання електричної енергії.

Акт № К 030989 від 15 липня 2016 року про виявлення порушення ПКЕЕ було складено у відповідності до вимог чинного законодавства. В акті чітко вказано скоєне правопорушення, оформлено схему електропостачання, а також всі необхідні для розрахунку параметри, що характеризують електроустановку споживача та інші вихідні дані, для визначення в подальшому обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН. Відповідач був присутнім під час виявлення порушення ПКЕЕН.

28 липня 2016 року відбулося засідання комісії з розгляду акта № К 030989 від 15 липня 2016 року, результатом розгляду якого стало рішення про те, що акт підлягає розрахунку згідно п. 3.1.5 ОСОБА_1 (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку) з урахуванням для перерахунку потужності визначеної по пропускній потужності проводу, за допомогою якого було здійснено підключення мідь 6 кв.мм, за період 366 днів та по тарифах, що діяли на момент періоду порушення.

Відповідно до вказаного рішення комісії сума збитків нарахована відповідачу становить 98 799 грн. 13 коп. Відповідач був присутнім на засіданні комісії, з рішенням якої не погодився. Відповідачем майнова шкода не відшкодована, тому ПАТ «Київобленерго» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму збитків, завданих внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення в сумі 98 799 грн. 13 коп., та понесені судові витрати в розмірі 1 481 грн. 99 коп.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ «Київобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, ПАТ «Київобленерго» є ліцензіатом з постачання електричної енергії за регульованим тарифом і діє на підставі ліцензії серії АЕ № 194761 від 16 травня 2013 року на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензії серії АЕ № 194762 від 16 травня 2013 року на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2016 року представниками ПАТ «Київобленерго» було складено акт про порушення № К 030989 в якому вказано, що ОСОБА_2 порушив Правила користування електричною енергією для населення, а саме - в житловому будинку, що знаходиться за адресою м. Українка, СТ «Луговий» здійснив самовільне підключення електроустановки споживача до мереж енергопостачальника без договору на постачання електроенергії (а.с. 7-8).

Відповідно до протоколу № 0058, 28 липня 2016 року відбулося засідання комісії з розгляду акту № К 030989 від 15 липня 2016 року, результатом розгляду якого стало рішення про те, що розмір шкоди, завданої відповідачем, підлягає розрахунку згідно п. 3.1.5 ОСОБА_1 (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку) з урахуванням для перерахунку потужності визначеної по пропускній потужності проводу, за допомогою якого було здійснено підключення мідь 6 кв.мм, за період 366 днів та по тарифах, що діяли на момент періоду порушення (а.с. 12).

Відповідно до розрахунку виконаного згідно методики п. 3.1.5 за 366 днів по перерізу проводів самовільного підключення мідь 6 мм2 сума, збитків нарахована ОСОБА_2 становить 98 799 грн. 13 коп. (а.с. 13).

07 вересня 2016 року ПАТ «Київобленерго» направив ОСОБА_2 повідомлення за вих. № 1022/017 на сплату по акту порушення ПКЕЕ № К 030989 від 15 липня 2016 року (а.с. 18).

У листі Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області від 10 квітня 2017 року, на звернення ОСОБА_2, зазначається, що акт підписали лише два представники енергопостачальника, що за відсутності підпису споживача ставить під сумнів його дійсність, також представники енергопостачальника не зафіксували в акті та схемі електропостачання обєкта місце підключення проводу без облікового споживання електроенергії, що є порушенням п. 3.1 ОСОБА_1, прилад який застосовувався для здійснення вимірів мав дату повірки яка ще не настала, що ставить під сумнів можливість використання замірів даного приладу (а.с. 103-105).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обовязок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо/.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_1 визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою від 04 травня 2006 N562 Національної комісії регулювання електроенергетики України, вказується що ОСОБА_1 застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів, або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

В п. 4.1 ОСОБА_1 передбачено, що факт виявлених представниками енергопостачальника, електричної енергії за регульованим тарифом, порушень споживачем вимог ПКЕЕ, або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.

В п. 4.6 ОСОБА_1, зазначається, що в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї ОСОБА_1 параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність того, що саме відповідач здійснив самовільне підключення, і що саме його винними діями позивачу було спричинено майнову шкоду.

Крім цього, акт про порушення складений з порушеннями ОСОБА_1, на яку посилається позивач, та не доводить ту обставину, що саме відповідач здійснив самовільне підключення житлового будинку до електричної мережі позивача, а відповідно допустив порушення ПКЕЕН. З акту про порушення також неможливо встановити хто є власником ТП-1302 та чи здійснено підключення відповідача до мережі позивача в обхід лічильника на ТП-1302. Із акту про порушення ПКЕЕН також не вбачається, що спожита ОСОБА_2 електроенергія не враховувалась приладами обліку.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що обєкт відповідача було підключено не до мережі ОСОБА_3, а до мережі позивача оцінюються колегією суддів критично, оскільки не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладені норми права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Мережко

Судді Я.С. Мельник

ОСОБА_4