Справа №359/3871/17
Провадження №2/359/270/2018
УХВАЛА

30 травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння та земельної ділянки обєктами спільної сумісної власності та поділ цього нерухомого майна,

встановив:

В травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Бориспіль-ській, 21 в с. Чубинське Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,1188 га з кадастровим номером :09:002:0016 з цільовим призначенням для будівниц-тва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Чубинське Бориспільського району, обєктами спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_2; а також визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку в цих обєктах нерухомого майна.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про закриття провадження у цивільній справі та посилається на те, що в провадженні Борис-пільського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання земельної ділянки обєктом особистої власності. Рішен-ням Бориспільського міськрайонного суду від 12 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року, предявлений позов був задоволений частково: за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1188 га з кадастровим номером :09:002:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Чубинське Бориспільського району. Ця обставина свідчить про те, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд закрити провадження у цивільній справі в частині вимог про визнання земельної ділянки обєктом спільної сумісної власності та визнання за ОСОБА_4 права влас-ності на 1/2 частку в цьому обєкті нерухомого майна.

ОСОБА_2 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_1 посилається на те, що його довіритель подав касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року. Тому пред-ставник позивача ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, суд дійшов до таких виснов-ків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провад-ження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання земельної ділянки обєктом особистої власності. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2017 року, предявлений позов був задоволений частково: за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,1188 га з кадастровим номером :09:002:0016 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Чубинське Бориспільського району.

Дійсно, спір виник з приводу тієї самої земельної ділянки, а також між тими самими сторонами. Водночас, позов, предявлений ОСОБА_4, ґрунтується на ст.60 СК України, тоді як позов ОСОБА_2 був предявлений на підставі ст.57 СК України. Ця обставина свідчить про те, що обидва позови предявлені зовсім на різних юридичних підставах. Крім того, вимоги про визнання земельної ділянки обєктом спільної сумісної власності та поділ цього обєкту нерухомого майна не є ідентичними з вимогою про виз-нання земельної ділянки обєктом особистої власності одного з подружжя.

З огляду на це суд вважає, що підстави для часткового закриття провадження у цивільній справі відсутні. Тому у задоволенні заяви представнику відповідача ОСОБА_3 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про часткове закриття провадження у цивільній справі відмовити.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5