Провадження №2/748/27/18
Єдиний унікальний № 748/1635/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

з участю з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, стягнення компенсації за частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2017 ОСОБА_1І звернулась до суду з позовом, в якому просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 частину будівлі з надвірними будівлями № 151, що знаходиться в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів, визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/6 частину будівлі з надвірними будівлями № 151, що знаходиться в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/6 частину будівлі з надвірними будівлями № 151, що знаходиться в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів. Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить 5/6 частин спірного будинку, а відповідачу, який є її двоюрідним братом 1/6 частина. Даний будинок використовується для відпочинку, садівництва та городництва та визначено за кожним порядок користування кімнатами, інші приміщення знаходяться у спільному користуванні. Під час спільного користування у сторін виникають суперечки та непорозуміння, з чого слідує неможливість спільного володіння та користування вказаним нерухомим майном. Як на правову підставу посилалась на вимоги ст.365 ЦК України, вказуючи, що відповідачу належить ? частина трикімнатної квартири у місті Чернігові, а отже припинення частки у спільному майні не завдасть істотної шкоди останньому на членам його сім»ї.

Позивачкою було внесено на депозитний рахунок 16 679 грн вартість 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 151 в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів, про що додана до позову квитанція №10 від 27 червня 2017 року.

Ухвалою суду від 05 липня 2017 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Відповідачем 12 вересня 2017 року подані заперечення на позов, в яких вказано, що визначений розмір компенсації не відповідає ринковій вартості частини спірного житлового будинку та у нього немає іншого житла, оскільки власником ? частини квартири він не являється.

Ухвалою від 17 жовтня 2017 року під час попереднього судового засідання була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Ухвалою від 11 квітня 2018 року провадження у справі було поновлено за Цивільним процесуальним кодексом України в редакції Закону № 2147- VІІІ від 03 жовтня 2017 року та призначено проведення підготовчого засідання.

03 травня 2018 року за результатами проведення підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду по суті на 24 травня 2018 року.

Під час судового розгляду позивач просила припинити частку у спільному майні відповідача, визнати за нею право власності на 1/6 частину будинку з надвірними будівлями № 151, що знаходиться в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів з виплатою компенсації за вказану частку. Пояснила, що відповідач не дбає за будинком та прилеглою територією, поводить себе як господар всього будинку, пофарбував паркан у колір, який їй не подобається, завдає перешкоди у користуванні земельною ділянкою, не проживає в будинку і їй не комфортно перебувати в одному будинку з відповідачем. Спірний будинок раніше належав батькам сторін, які ним спільно користувались, в подальшому вона оформила частки на себе, однак відповідач не погодився переоформити свою частку та виявив бажання користуватись будинком. Не заперечувала, що відповідач сплачував за користування електричною енергією в липні 2017 року. Стверджувала, що відповідач в даному будинку не проживає. Після того як вона не змогла домовитись з ОСОБА_3 щодо викупу його частки, то звернулась до суду з позов про припинення частки, оскільки вважає спільне користування зазначеним майном є неможливим.

Представник позивача вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки спільне користування є неможливим, відповідач мав у власності частину квартиру, яку подарував під час судового розгляду, частка останнього є незначною та виділу не підлягає, ОСОБА_3 не проживає у спірному будинку.

Відповідач заперечував щодо пред»явленого позову, вказуючи що є власником 1/6 частини спірного будинку з 2002 року на підставі договору дарування. Він безперешкодного користувався своєю частиною до 2016 року, приїжджав на вихідні, обробляв город, сплачував частину послуг за користування електричною енергією. В 2016 році у них з позивачкою почались ворожі відносини, при цьому остання повісила на ворота замок, у зв»язку з чим він його зламав. Вважає, що він тривалий час володіє своєю часткою і не має наміру її відчужувати. Вказав, що давно мав бажання переписати свою частину квартиру на доньку, а тому саме в вересні у нього з»явились кошти і він подарував доньці ? частини квартири АДРЕСА_1, а отже у нього немає іншого житла у власності крім цього будинку. Пояснив, що в квартирі проживає його мати. Також квартира належить матері і брату. З вересня 2017 року він проживає у своєї знайомої та також приїжджає до спірного будинку.

Представник відповідача вважав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки у відповідача немає іншого житла, а отже припинення його частки завдасть йому як співвласнику істотної шкоди, при цьому не має значення чи проживає той постійно у зазначеному будинку.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що є сусідкою сторін, які приїжджають до спірного будинку тільки як дачники. Підтвердила, що ОСОБА_3 іноді приїжджає до будинку в с.Селянська Слобода, вул.Космонавтів,151, користується городом та взимку приїжджав один раз та розчищав доріжку.

Свідок ОСОБА_6, що є також сусідкою сторін в с.Селянська Слобода пояснила, що у спірному будинку ніхто не проживає. ОСОБА_3 приїжджав в листопаді та повідомив, що тепер буде тут жити, однак взимку не жив.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування частки будинку від 28 жовтня 2016 року, договору дарування частки будинку від 07 червня 2017 року, свідоцтва від 21 квітня 2017 року належить на праві власності 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями в с.Селянська Слобода Чернігівського району та області вул.Космонавтів, 151. ( а.с.10-16) Дана частина житлового будинку з надвірними будівлями позивачем використовується як дачна ділянка.

ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 25 квітня 2002 року належить на праві власності 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Селянська Слобода Чернігівського району та області вул.Космонавтів, 151. ( а.с.34) З 14.09.2017 відповідач зареєстрований в даному житловому будинку, який ним фактично використовується як дачна ділянка та він навідується у вихідні дні.

Як встановлено з пояснень сторін до 2016 року питань щодо спільного використання спірного житлового будинку з надвірними будівлями у сторін не виникало, при цьому позивач набула право власності на 5/6 частин житлового будинку протягом 2016-2017 років.

Позивачем не заперечується, що відповідач сплачує за користування електричною енергією в літній період, у кожного є кімната, якою вони користуються, інші приміщення використовують спільно. Однак, як зазначила в судовому засіданні ОСОБА_1 їй некомфортно перебувати в одному будинку з відповідачем, з приводу спільного користування у них виникають суперечки, ОСОБА_3 не погоджується на викуп його 1/6 частини спірного житлового будинку, що і стало фактично підставою для звернення до суду з позовом.

Як слідує з висновку експерта за результатами проведення судово-будівельно-технічної експертизи № 44/17 від 22 лютого 2018 року, що була призначена за клопотанням позивача, дійсна ринкова вартість 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Селянська Слобода Чернігівського району та області вул.Космонавтів, 151 складає 15670 грн, виділити в натурі із спільної часткової власності 1/6 частини житлового будинку з розташованими біля нього господарськими будівлями та спорудами не можливо, в тому числі і з урахуванням того, що співвласник 1/6 частини користується кімнатою 1-2 площею 15,00 кв.м. ( а.с.48-85)

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, за допомогою яких слід оцінювати відповідність втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою статті 1 Першого Протоколу, якщо б хоча одного критерію не буде додержано.

З урахуванням практики ЄСПЛ щодо застосування статті 1 Першого Протоколу та згідно із засадами українського цивільного законодавства припинення права власності особи на майно допустиме тільки з підстав, чітко визначених законом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Саме така правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як встановлено в судовому засіданні, виходячи з досліджених договору дарування частини квартири від 06 вересня 2017 року, Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, на час розгляду справи відповідач ОСОБА_3 не має у власності іншого нерухомого майна, крім 1/6 частини спірного житлового будинку, в якому він зареєстрований, при цьому в силу положень ч. 2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливає місце проживання власника, оскільки останній має право в будь-який момент використати своє право на постійне проживання в зазначеній частині житлового будинку.

Отже, припинення частки ОСОБА_3 у спільній частковій власності завдасть істотної шкоди інтересам останнього як співвласника спільної часткової власності, в якій він має відповідне зареєстроване місце проживання, що позбавить його права власності на єдине житло, що у нього залишилось, при цьому буде порушено принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Також судом враховується те, що відповідач як власник 1/6 частини житлового будинку не позбавлений в майбутньому можливості улаштувати прибудову та тим самим збільшити свою частку у праві спільної часткової власності.

Як слідує зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

ОСОБА_3, як власник ? частини квартири №3 по вулиці Бєлова Генерала в будинку 23 корпус 4, скористався своїм правом та 06 вересня 2017 року уклав договір дарування, у відповідності до якого подарував ОСОБА_7 свою частку квартири. Як вказав під час судового засідання відповідач, він вирішив подарувати свою частку доньці, при цьому пояснював, що має намір в майбутньому проживати в сільській місцевості.

Під час судового розгляду також не доведено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні її часткою житлового будинку, крім того, сторони спільно у спірному житловому будинку не проживали. Наявність же перешкод у користуванні житловим будинком є підставою для звернення з відповідним позовом про усунення таких перешкод з боку сторони, яка їх чинить.

Крім того, твердження позивача про те, що відповідач має реальну можливість, доклавши необхідну суму коштів до грошової компенсації за його частину спірного житлового будинку, придбати інший житловий будинок, належними і об'єктивними доказами не доведено, при цьому, що це є правом ОСОБА_3.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.365 ЦК України, які дають суду право ухвалити рішення про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 151 в с. Селянська Слобода Чернігівського району та області по вул.Космонавтів, враховуючи при цьому, що таке припинення завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, що не має іншого житла, а отже заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню відповідно і позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 151 в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів та виплати компенсації.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо припинення права спільної часткової власності та відповідно визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/6 частину спірного житлового будинку і виплати грошової компенсації, то внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок сума 16 679 грн вартості 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 151 в с. Селянська Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, по вул. Космонавтів підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 321, 365 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, стягнення компенсації за частку у спільному майні відмовити.

Повернути ОСОБА_1, з депозитного рахунку, сплачені згідно квитанції №10 від 27 червня 2017 року, отримувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, рахунок отримувача 5960, код отримувача 26295412, код банку отримувача 820172, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ 16 679 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дев»ять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_8