Постанова

Іменем України

22 травня 2018 року

м. Київ

справа № 686/5069/17

провадження № 61-7664св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

боржник - Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року у складі судді Логінової С. М. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Янчук Т. О., Купельського А. В., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2010 року позов її матері ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому задоволено, зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_5 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 01 липня 2010 року. Зазначене рішення суду не виконано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцями померлої за законом є вона та її сестра ОСОБА_6 Враховуючи викладене, просила замінити стягувача ОСОБА_5 на неї.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Замінено стягувача - ОСОБА_5 за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2010 року її спадкоємцем - ОСОБА_4

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заміна стягувача у зобов'язанні можлива з підстав матеріального правонаступництва, у тому числі смерті фізичної особи, внаслідок чого до спадкоємців стягувача переходять права у зобов'язанні. На підтвердження правонаступництва після смерті матері ОСОБА_5 заявником надано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким вона є спадкоємцем 1/2 частки майна ОСОБА_5

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 рокуапеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому відхилено, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм процесуального права.

30 листопада 2017 року Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні вимогОСОБА_7

Касаційна скарга мотивована тим, що Управлінням Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому фактично вчинено усі необхідні дії для повного та своєчасного виконання судового рішення. Сума коштів була нарахована ОСОБА_5, однак не виплачена їй через відсутність відповідного фінансування. Спадкоємцями за законом після померлої ОСОБА_5, крім ОСОБА_4, є також її сестра ОСОБА_6, однак до Управлінням Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому не надходило свідоцтво про право на спадщину для встановлення факту включення недоотриманої пенсії до спадкової маси. Ухвалами від 19 липня 2017 року суд першої інстанції замінив ОСОБА_5 як стягувача одночасно на обох спадкоємців, однак не визначив, у яких частках має бути виплачена їм сума грошових коштів, нарахована спадкодавцю.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суді відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2010 року позов ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому задоволено, зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_5 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2010 року.

Довідкою Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому від 15 грудня 2014 року № 30275/03 підтверджується, що на виконання вказаного рішення суду ОСОБА_5 було нараховано 3 516 грн 37 коп.

Відомості про рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2010 року внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, за № 45557912. Згідно з актом приймання-передавання № 1 за 4-ий квартал 2014 року це рішення передано до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Спадкоємцями ОСОБА_5 у рівних частках є її дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 03 серпня 2016 року.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частиною першою статті 378 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі - ЦПК України 2004 року), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При такій заміні відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним стягувачем проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України 2004 року за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього стягувача всі права та обов'язки у зобов'язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження матеріального правонаступництва після смерті матері - свідоцтво про право на спадщину за законом, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам процесуального права.

Наведені Управлінням Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому в касаційній скарзі доводи про те, що кошти були нараховані ОСОБА_5, однак не виплачені через відсутність відповідного фінансування, а також про те, що до Управління не надходило свідоцтво про право на спадщину для встановлення факту включення недоотриманої пенсії до спадкової маси, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи не стосуються обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи.

Не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень і те, що ухвалами від 19 липня 2017 року суд першої інстанції замінив ОСОБА_5 як стягувача одночасно на обох спадкоємців, однак не визначив, у яких частках має бути виплачена їм сума грошових коштів, нарахована спадкодавцю.

Питання визначення розміру часток у спадщині врегульовано статтею 1267 ЦК України, якою передбачено загальне правило про рівність часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом. Як зазначалося вище, судами встановлено, що частки обох спадкоємців померлої ОСОБА_5 є рівними.

Крім того, за змістом статті 271 ЦПК України учасник справи, а також державний виконавець або приватний виконавець можуть звернутися до суду із заявою про роз'яснення судового рішення, яке набрало законної сили, а суд зобов'язаний постановити ухвалу за наслідками розгляду такої заяви.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України підстав для виходу за межі доводів та вимог касаційної скарги Верховним судом не встановлено.

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов