1Справа № 335/86/18 2-з/335/61/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Р.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

17.05.2018 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухому майно, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3, а саме: на квартиру № 103, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 114, загальною площею 56,43 кв.м., житлова площа 41,15 кв.м., реєстраційний номер майна 14928396.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ціна позову складає 71 811 грн., а вартість нерухомого майна 20 099 грн., що є співнірним та адекватним заходом забезпечення позову.

Позивач вважає, що предмет позову у даній цивільній справі - стягнення матеріальної шкоди, та застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів. Невжиття заходу забезпечення позову, в свою чергу, може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе, та може в будь-який момент, поки справа перебуває в провадженні суду на розгляді, відчужити належне йому нерухоме майно на користь інших осіб, що призведе до ускладнення виконання рішення суду, в разі його ухвалення на користь позивача, та, як наслідок, призведе до порушення прав позивача на судовий ефективний захист в цілому.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Із роз'яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Одночасно, суд враховує співрозмірність, розміру заявлених позовних вимог та реальної вартості нерухомого майна, а саме: квартири № 103, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 114, загальною площею 56,43 кв.м., житлова площа 41,15 кв.м., реєстраційний номер майна 14928396, яка вочевидь занижена позивачем.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись статтями 149-153, 210, 258-261 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Р.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя Ю.В.Геєць