Справа № 452/1536/17 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/783/785/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення невиплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - Самбірське ВУВКГ) про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 120 746,33 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що працював майстром каналізації Самбірського ВУВКГ та 16.02.2017 звільнений із вказаної посади у зв»язку із виходом на пенсію. За період з липня 2010 року по липень 2014 року йому була нарахована та виплачена заробітна плата в розмірі 144983,98 грн., однак, вважає, що за цей час відповідачем нарахування заробітної плати проводилося з порушенням законодавства про оплату праці, порушенням умов колективного договору. Позивач вказав, що відповідно до схеми розрахунку годинних ставок робітників Симбірського ВУВКГ в залежності від кваліфікації та складності виконуваних робіт, що є складовою Колективного договору - загальний коефіцієнт росту для робітника 1-го розряду встановлено на рівні -1,692. 30 жовтня 2012 року між Львівською обласною державною адміністрацією, об'єднанням роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області укладена територіальна угода на 2012-2014 роки. Однак в період з 2010 року до 2014 року відповідач проводив нарахування заробітної плати без застосування коефіцієнтів, передбачених територіальною угодою між Львівською ОДА.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. Стягнуто із Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату в сумі 72 605 грн. 98 коп. та судовий збір в дохід держави в розмірі 1 600,00 грн.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 листопада 2017 року залишено без задоволення заяву Самбірського ВУВКГ про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення суду оскаржило Самбірське ВУВКГ. В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини справи. Зазначає, що відповідно до розрахунку Самбірського ВУВКГ невиплаченої заробітної плати ОСОБА_2 суттєво відрізняється від суми, розрахованої самим позивачем та взятої до уваги судом при ухваленні рішення. Стверджує, що судом безпідставно взято до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки такий не є належним та допустимим доказом у справі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про заперечення вимог апеляційної скарги та посилання на те, що така не містить доводів щодо неправильності рішення суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

А відтак, оскільки доводи апеляційної скарги стосуються незгоди з розрахунком заборгованої заробітної плати, який взято судом до уваги (а.с.71-72), законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється у вказаних межах.

Судом встановлено такі обставини справи.

Матеріалами справи стверджується, до позивачем подано розрахунок заборгованості заробітної плати, відповідно до якого така становить 120746 грн. 33 коп. (а.с.9-13)

Відповідачем по справі подано заперечення на позов і до такого додано власний розрахунок заборгованої заробітної плати, який ним визнається, і який становить 72 605 грн. 98 коп. (а.с.30-31)

Оскаржуваним рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі 72 605 грн. 98 коп., тобто саме таку суму, яка визнавалась відповідачем, і розрахунок якої ним був поданий. (а.с.45)

Вище викладене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що судом взято до уваги розрахунок позивача.

В зв»язку з викладеним колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства залишити без задоволення.

Заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 25.05.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.