Постанова
Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 163/3027/16-ц

провадження № 61-12270св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2017 року у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Стрільчука В. А., Здрилюк О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про захист прав споживача, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 19 грудня 2014 року він уклав з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» договір обов`язкового страхування транспортного засобу типу «Зелена карта» серії UA/015/10963257, яким застрахував автомобіль марки «Пежо Експерт», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначений договір укладено позивачем, як споживачем фінансових послуг, на підставі інформації страхової компанії, розміщеної на офіційному сайті щодо виплат страхового відшкодування в залежності від країни, де стається дорожньо-транспортна пригода, зокрема, в Республіці Польща розмір страхового відшкодування становить 1 000 000 євро.

26 грудня 2014 року на території Республіки Польща сталась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача. Про страховий випадок він повідомив страхову компанію у встановленому порядку і ця подія була зафіксована поліцією м. Дорогуськ Республіки Польща у протоколі від 26 грудня 2014 року № LP1178/14. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, належного іншому учаснику ДТП ОСОБА_2 , згідно з експертним висновком від 13 січня 2014 року № 001 становила 95 222,09 грн.

Відповідач 16 липня 2015 року виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 50 000 грн, а в решті виплат відмовив, що стало підставою для звернення останнього до суду з вимогою про відшкодування позивачем як винуватцем ДТП різниці між виплаченою відповідачем страховою сумою і завданими збитками, яку суд задовольнив. Зокрема, судовим рішенням його зобов`язано відшкодувати потерпілому у ДТП невідшкодовані страховиком збитки в розмірі 45 222 грн, а також стягнуто судові витрати: 4 000 грн правової допомоги та 551,20 грн судового збору. Відмова ж відповідача у повному відшкодуванні спричинених ДТП збитків мотивована тим, що в разі участі у ДТП громадян України, автомобілі яких зареєстровані в Україні, ліміт відповідальності за майнову шкоду за законодавством України становить 50 000 грн.

Такі дії відповідача порушують права позивача, як споживача фінансових послуг на інформацію. У графі 11 «Страхова сума» договору страхування зазначено «на умовах країни відвідування», а відповідно до розміщених на офіційному сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) у розділі «Зелена карта» лімітів відповідальності у країнах-членах міжнародної системи «зелена карта», ліміт відповідальності у Польщі за матеріальну шкоду становить 1 000 000 євро. Всупереч вимогпм статей 4, 15, 19 Закону України «Про захист прав споживача» відповідач продав йому страхові послуги неналежної якості. Зокрема, відповідач обмежив суму відшкодування лімітом у 50 000 грн, а не лімітом країни перебування, як це передбачено умовами договору. При цьому перед укладенням договору страхування не проінформував його в установленому порядку про обмеження ліміту відшкодування сумою у 50 000 грн і винятки зі страхових випадків при ДТП в країнах дії страхового полісу за участю виключно громадян України. У свою чергу надання недостовірної інформації щодо ліміту відшкодування не дало позивачу змоги вибрати іншу страхову компанію, послуги якої за умовами «Зеленої карти» відповідали б вимогам МТСБУ щодо лімітів страхової відповідальності.

Порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» призвело до стягнення з позивача в судовому порядку заподіяної потерпілому в ДТП ОСОБА_2 майнової шкоди, понесення ним витрат на юридичну допомогу. У зв`язку з неправомірними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що він втратив довіру до української страхової системи, не міг спрогнозувати своїх поїздок за кордон і використання українських страхових полісів, переніс стрес, в результаті якого у нього погіршився стан здоров`я, у зв`язку із чим він перебував на стаціонарному лікуванні та в кінцевому результаті був вимушений звільнитися з роботи.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати порушеним його право споживача на користування страховими послугами ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» і стягнути з останнього на його користь: майнову шкоду, завдану рішенням даної страхової компанії про відмову у виплаті страхового відшкодування, що потягло за собою винесення судового рішення у справі № 163/2988/15-ц про відшкодування різниці у завданих збитках та присудження судових витрат в загальній сумі 49 772,20 грн, з яких: 45 222 грн невиплаченого страхового відшкодування; 4 000 грн відшкодування витрат за надання правової допомоги та 551,20 грн судового збору; моральну шкоду у розмірі 50 000 грн; неустойку в розмірі 3 % суми страхового відшкодування, що становить 1 356,66 грн; річні відсотки від простроченої суми в розмірі 479 грн; інфляційне збільшення боргу за прострочення сплати страхового відшкодування в розмірі 2 810 грн; понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн; інші судові витрати у справі.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року у складі головуючого-судді Гайдук А. Л. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів порушення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» шляхом оформлення поліса № UA/015/10963257.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2017 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не здійснив фактичних витрат, які можуть вважатись шкодою, в розумінні статті 22 ЦК України.

Разом з цим, апеляційний суд дійшов висновку, що на ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» покладено обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 95 222,09 грн, а не в розмірі 50 000 грн, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Пежо Експрес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент настання страхової події була застрахована у відповідача на підставі сертифікату «Зелена картка» № A/015/10963257, відповідно до якого страхова сума визначається на умовах країни відвідання.

У травні 2017 року до суду надійшла касаційна скарга ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якій воно, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що підстав для стягнення з відповідача сум понад ліміт відповідальності страховика немає, оскільки судом апеляційної інстанції не враховано положення Гаазької конвенції про право, що застосовується до дорожньо-транспортних пригод (далі Гаазька Конвенція), відповідно до яких коли резиденти однієї держави потрапляють у ДТП на території іншої держави, такі питання врегульовуються згідно законодавством держави резидентів, тобто України.

Крім того, тільки потерпілі мають право отримувати страхове відшкодування за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в тому числі за договорами «Зелена картка», тоді як позивач є страхувальником, а не потерпілою особою.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, у якому зазначив, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року справу № 163/3027/16-ц призначено до судового розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Суд установив, що 15 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» шляхом оформлення поліса № UA/015/10963257, згідно з яким забезпечено транспортний засіб марки «Пежо Експрес», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 грудня 2014 року на території Республіки Польща в м. Дорогуськ сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Пежо Експрес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного позивачу, та автомобіля марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, згідно з постановою комісаріату поліції в м. Дрохуську, визнано позивача ОСОБА_1 .

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 13 січня 2015 року № 001, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу потерпілого марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 95 222,09 грн.

Страхова компанія ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатила потерпілій стороні ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 16 серпня 2016 року, ухваленим у справі № 163/2988/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, з останнього стягнуто різницю вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу і страховою виплатою в сумі 45 222 грн (95 222,09 грн 50 000 грн). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із зазначеним позовом, посилався на порушення відповідачем вимог статей 4, 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», що виразилось у ненаданні йому повної інформації щодо придбаної ним страхової послуги, недостовірної інформації щодо ліміту відшкодування, та зайняття відповідачем нечесною підприємницькою практикою.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на належну якість продукції та обслуговування.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» № UA/015/10963257 діє на умовах країни відвідування, зокрема, в Польщі (пункт 6), і страхова сума визначається також на умовах країни відвідування (пункт 11). Пунктом 7 поліса передбачено інші умови договору страхування.

Іншими умовами визначено, що перелік страхових випадків, умови здійснення страхової виплати, причини відмови у страховій виплаті, права та обов`язки сторін, а також відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов цього договору визначається законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів країни відвідування, де стався страховий випадок.

У картці міжнародного автомобільного страхування № UA/015/10963257 також зазначено, що бюро кожної країни відвідування гарантує страхове покриття зазначеного в цій картці транспортного засобу відповідно до законодавства про обов`язкове страхування даної країни (пункт 8).

Такі умови страхування є чіткими, зрозумілими, не містять двозначного тлумачення, і вважати їх недостовірними підстав немає.

Відповідно до пунктів «а», «б» статті 4 Гаазької конвенції у випадках, коли до пригоди причетний лише один транспортний засіб і його зареєстровано в Державі, іншій ніж та, у якій відбулася пригода, застосовується внутрішнє право Держави реєстрації для визначення відповідальності.

У випадках, коли до пригоди причетні два чи більше транспортні засоби, положення пункту «a» застосовуються лише тоді, коли всі транспортні засоби зареєстровано в одній і тій самій Державі.

Відповідно до статті 8 Гаазької конвенції право, що застосовується, визначає, зокрема, підставу й обсяг відповідальності (пункт 1), види та обсяг збитків (пункт 4).

Оскільки ДТП сталася за участю транспортних засобів, зареєстрованих в Україні, то при визначенні цивільно-правової відповідальності має застосовуватись право України, в тому числі ліміт відповідальності Страховика, встановлений законодавством України.

Згідно з роз`ясненнями МТСБУ від 08 квітня 2013 року № 8/8832, страхові випадки, які сталися за кордоном України, за участю двох резидентів України врегульовуються страховиком повним членом МТСБУ (у цьому випадку відповідачем), крім випадків, коли потерпілі не погоджуються з умовами та лімітами, встановленими українським законодавством.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміт відповідальності страховика становить 50 000,00 грн.

Доказів того, що ОСОБА_2 не погодився з умовами та лімітами, встановленими українським законодавством та звертався із заявою про виплату страхового відшкодування до єдиного компетентного законодавчого органу з питань регулювання страхових випадків за міжнародними «Зеленими картками» на території Польщі Польського Страхового Бюро, матеріали справи не містять.

Оскільки потерпілий подав заяву про виплату страхового відшкодування до відповідача та отримав 16 липня 2015 року страхове відшкодування згідно з українським законодавством, тобто погодився з лімітами відповідальності страховика, визначеними національним законодавством, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що на відповідача покладено обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 95 222, 09 грн.

Згідно зі статтями 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Позивач є страхувальником, а не потерпілою особою.

Здійснення виплати страхового відшкодування напряму страхувальнику за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в тому числі за договорами «Зелена картка», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції, установивши, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» шляхом оформлення поліса № UA/015/10963257 відповідач положень Закону України «Про захист прав споживачів» не порушив, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову саме із цих підстав.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, суд першої інстанції не порушив норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального закону, то рішення суду є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2017 року скасувати.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 28 лютого 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2017 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат