Справа № 464/5500/15 Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/93/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ "Галичина" на додаткове рішення від 07 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСББ "Вітерець" про визнання права власності на цокольний поверх, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року позивач звернувся до Сихівського районного суду міста Львова з позовом, я кому з врахування уточнень просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого ОСББ "Вітерець", індексний номер 21569043 від 13.05.2014 року; вилучити запис про право власності ОСББ "Вітерець" №5634537 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13006734 від 13.05.2014 року 19:05:04 та визнати право власності на цокольний поверх, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1).

В обґрунтування позову покликається на те, між позивачем та ОСББ «Вітерець» 23.11.2010 року було укладено інвестиційний договір №27. Предметом даного договору було зобов'язання інвестора, члена ОСББ «Вітерець» - ОСОБА_3 взяти участь у фінансуванні будівництва багатоквартирного житлового будинку з мансардним поверхом і вбудованими автостоянками на вул. І.Франка, 137 у м. Львові (2 корпус - №1 на генплані), у розмірі вартості цокольного поверху, загальною проектованою площею 314,3 кв.м. Сума інвестицій відповідно до даного договору становить 569 687,61 грн. Після закінчення будівництва 13.05.2014 року ОСББ «Вітерець» зареєструвало право власності на цокольний поверх в житловому будинку загальною площею 314,3 кв.м. про, що було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_2, номер запису про право власності 5634537 від 29.04.2014р. Хоча ОСББ «Вітерець» фактично діяв не як Замовник, а як комісіонер, та не вправі був проводити оформлення права власності на цокольний поверх на власне ім'я, а зобов'язаний був надати документи необхідні для оформлення права власності безпосередньо ОСОБА_3.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого ОСББ "Вітерець", індексний номер 21569043 від 13.05.2014 року.

Вилучено номер запису про право власності ОСББ "Вітерець" №5634537 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13006734 від 13.05.2014р. 19:05:04.

Визнано право власності на цокольний поверх, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. за ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1).

Додатковим рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 серпня 2015 року вилучено з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна номер запису про обтяження № 9481002 про накладення арешту на все майно боржника ОСББ "Вітерець" в частині накладення арешту на майно: цокольний поверх у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. у зв'язку з визнанням права власності на дане майно за ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1).

Стягнуто з ОСББ "Вітерець" (79027, м. Львів, вул. І. Франка, 137 Ідентифікаційний код 25261919) на користь ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Вищезгадане додаткове рішення в апеляційному порядку оскаржило ТзОВ "Галичина". Вважає рішення суду незаконними та такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до порушення їх прав, як особи в інтересах якої було накладено арешт на майно, що було предметом спору та позбавило його можливості розраховувати на реальне виконання рішення господарського суду Львівської області від 27.07.2011 року у справі №5015/2993/11. Просить скасувати додаткове рішення.

Сторони в судове засідання не з"явилися хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а додаткове рішення скасуванню із наступних підстав.

Відповідно до норм ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що додаткове рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого ОСББ "Вітерець", індексний номер 21569043 від 13.05.2014 року.

Вилучено номер запису про право власності ОСББ "Вітерець" №5634537 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13006734 від 13.05.2014 року 19:05:04.

Визнано право власності на цокольний поверх, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. за ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1).

В подальшому, позивач звернулася до суду першої інстанції з заявою про винесення додаткового рішення, у якій звертає увагу суду на те, що, як докази підставності позовних вимог позивачем були додані зокрема й копія рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 15.07.2013 року. Однак у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний номер запису про обтяження 9481002, що унеможливлює виконання рішення суду,що набрало законної сили.

З власної ініціативи судом було вирішено питання судових витрат, так як таке питання при ухваленні рішення 17 липня 2015 року не вирішувалося.

Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, суд виходив з тих обставин, що без постановлення додаткового рішення та вилучено з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна номер запису про обтяження № 9481002 про накладення арешту на все майно боржника ОСББ "Вітерець" в частині накладення арешту на майно: цокольний поверх у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. у зв'язку з визнанням права власності на дане майно за ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1), позивач буде позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності у передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень", хоча таке визнано судом.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні норми щодо ухвалення додаткового рішення містяться в ч.1 ст. 270 ЦПК України в чинній редакції.

З врахування уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого ОСББ "Вітерець", індексний номер 21569043 від 13.05.2014 року; вилучити запис про право власності ОСББ "Вітерець" №5634537 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13006734 від 13.05.2014 року 19:05:04 та визнати право власності на цокольний поверх, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. за ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1).

В своїх позовних вимогах позивач не ставила питання щодо вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна номер запису про обтяження № 9481002 про накладення арешту на все майно боржника ОСББ "Вітерець" в частині накладення арешту на майно: цокольний поверх у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 314,3 кв.м. у зв'язку з визнанням права власності на дане майно за ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1), в зв"язку з чим судом було допущено порушення норм процесуального права.

Що ж до вирішення питання судових витрат, то такі не підлягають стягненню з ОСББ "Вітерець" (79027, м. Львів, вул. І. Франка, 137 Ідентифікаційний код 25261919) на користь ОСОБА_3 (79026, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1), оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17 липня 2015 року, закрити провадження в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вилучення номеру запису про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на цокольний поверх.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ТзОВ "Галичина"- задовольнити.

Додаткове рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07 серпня 2015 рокускасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_5, представника ОСОБА_3про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк