Провадження № 2/638/1495/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лазюка С.В.

за участю секретаря Комлєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась 20.11.2017р. до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2006р. (справа №2-3757/06) з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, збільшивши їх розмір до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017р. і до повноліття дітей.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2006 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 150, 00 грн. на кожну дитину, з 25.04.2006р. до досягнення дітьми повноліття. Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема до ст.ст.181-184 СК України, тому призначений рішенням суду розмір аліментів є меншим, ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дітей. Також зазначає, що одна не зможе в повному обсязі забезпечити дітей, а тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, чим буде забезпечуватись рівність при несенні обовязку з утримання дітей. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, а тому вважає що він може сплачувати такий розмір аліментів.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи викладені у позовній заяві, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову, в яких просить позов задовольнити частково та згоден на стягнення аліментів у розмірі 500 грн. на кожну дитину. В обґрунтування зазначає, що діти з народження зареєстровані разом з ним в квартирі №АДРЕСА_1, де він оплачує комунальні послуги, однак фактично діти проживають з батьками ОСОБА_1, окремо від нього та матері, у якої є окреме житло. Зазначає, що незалежно від сплати присуджених за рішенням суду аліментів, він окремо надавав фінансову допомогу на придбання одягу та давав кошти на їх витрати, так як постійно спілкується з дітьми. На даний час не працює, в підтвердження чого надає копію трудової книжки. також вказує, що з останнього місця роботи звільнився у звязку з тим, що доглядав за хворим батьком. за останнім місцем роботи його заробітна плата складала 3500 грн. Більш ніж по 500,00 грн. на кожну дитину сплачувати не може, так як на даний час складно знайти роботу за спеціальністю, а інших доходів він не має.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2, від якого мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

До видачі повторного свідоцтва про народження від 07.07.2016р. прізвище дітей «Коновалова».

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2006 року (справа №2-3757/06) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 150, 00 грн. на кожну дитину, з 25.04.2006р. до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

17.05.2017 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивачем не надано доказів зміни її сімейного стану або платника аліментів, доказів погіршення свого матеріального стану або покращення матеріального стану платника аліментів, однак у силу вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» не можна погодитись із тим, що розмір аліментів у сумі 300 грн. на обох дітей, визначений рішенням суду в 2006 році, є достатнім для їх нормального розвитку та забезпеченням дітей хоча б мінімальними потребами.

Із часу присудження аліментів за рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2006р. суттєво змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, разом із тим потреби дітей із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку.

Також змінився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років та становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Разом із тим, обов'язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір.

Виходячи із наведеного, позивачка скористалася своїм правом, передбаченим ст.192 СК України та звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Слід зазначити, що оскільки стягнення аліментів визначено у твердій грошовій сумі державний виконавець відповідно до положень ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» не наділений повноваженнями здійснити відповідні перерахунки.

Тобто, позивачка позбавлена можливості захистити свої права у інший, окрім судового, спосіб.

Аналізуючи доводи позивачки, суд зазначає, що з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів та зникло обмеження за яким мінімальний розмір аліментів не розповсюджувався на аліменти, які стягувались у твердій грошовій сумі. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі.

Отже, мінімальний розмір аліментів на одну неповнолітню дитину складає 930 грн., тому вочевидь, що 150 грн. на дитину, як це було визначено рішенням суду та 500 грн, як вказує відповідач у своїх запереченнях, на даний час, є безумовно недостатньою сумою для забезпечення потреб дитини та її нормального розвитку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із заявлених позовних вимог вбачається, що позивач крім зміни (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше за рішенням суду, просить одночасно змінити спосіб стягнення аліментів.

Однак, при цьому позивач не довела, що платник аліментів отримує стабільний щомісячний дохід, а тому суд, враховуючи, що предметом позовних вимог є стягнення аліментів фактично у збільшеному розмірі, та виходячи з принципів розумності та справедливості судового рішення, вважає можливим збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2006р.

Суд звертає увагу, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у звязку з чим, відмовляє у задоволенні позовних вимоги щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017р.

Враховуючи вищенаведені обставини, обовязок по утримання неповнолітніх дітей однаково як батько так і матері, їх матеріальне становище, права дітей на достатній життєвий рівень, а також внесені зміни до законодавства щодо захисту прав дітей про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягнення з відповідача аліментів, призначених рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2006 року на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, із 150 грн. щомісячно до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення ними повноліття.

Суд вважає, що такий встановлений збільшений розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, призначених рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2006 року (справа №2-3757/06) та стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППФО НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61204, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКППФО НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 61204, АДРЕСА_3), аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППФО НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61204, АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривен.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З урахуванням положень п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 цього Кодексу.

Головуючий: суддя С.В.Лазюк