Номер провадження: 22-ц/785/1258/18
Номер справи місцевого суду: 503/370/17
Головуючий у першій інстанції Гура А. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

02 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Добровільно сплачувати кошти на утримання дітей не бажає. Ця обставина і змусила її звернутись до суду. Відповідач працює і отримує заробітну плату. З огляду на викладене, ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця на кожну дитину.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав частково, зазначив, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі, сплачує кредитну заборгованість, яка перевищує 30% його доходу.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісяця, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка належним чином повідомлених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 29.05.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансові можливостей».

За нормами частин 1 та 2 ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є батьком неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане (повторно) 24.06.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №2 (а.с.4); ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 29.04.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №33 (а.с.3, 5).

На теперішній час батьки дітей проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з матір'ю, яка здійснює догляд за ними, можливості матері по наданню утримання на дітей є обмеженими.

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На данний час, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що той розмір аліментів, який був стягнути рішенням суду першої інстанції відповідає інтересам дітей, є необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку та не вбачає підстав для ухвалення нового рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку.

Посилання ОСОБА_3 у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано те, що він сплачує кредитну заборгованість, яка використовується в інтересах сім'ї, а саме за кредитні кошти був придбаний будинок, у якому проживає ОСОБА_4 із дітьми, не заслуговують на увагу, оскільки у батьків існує обов'язок утримувати свою неповнолітню дитину та вони несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку, в тому числі право на харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров'я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів ОСОБА_3, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для зміни ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Кодимського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 29 травня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік