Справа № 382/784/17 Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/1772/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 38 22.05.2018
ПОСТАНОВА
Іменем України

22 травня 2018 року м. Київ
Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Олійника В.І.,
з участю секретаряШуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Яготинської міської ради Київської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В:
У травні 2017 року до суду з вказаним позовом звернулася позивачка, уточнивши свої позовні вимоги посилалась на те, що 9 липня 2016 року у смт. Луганське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби (участі в антитерористичній операції) у віці 24 років загинув її брат ОСОБА_2 . Єдиним членом родини та спадкоємцем померлого брата є вона його рідна сестра.
Родичів чи інших близьких людей, крім неї у ОСОБА_2 не було, оскільки рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21 лютого 2003 року, було позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В свою чергу, вона, як старша сестра повністю матеріально утримувала його до досягнення ним повноліття, опікувалася ним, допомагала у навчанні та постійно проживала разом з ним однією сім`єю. Крім того, після досягнення братом повноліття вони продовжили проживати разом з ним однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Брат допомагав їй у сплаті комунальних послуг, придбані продуктів харчування, здійснював разом з нею косметичний ремонт в квартирі, допомагав у купівлі майна для спільного користування. Окрім цього, вона спільно з іншими родичами організувала проводи брата на військову службу. Надсилала йому кошти на потреби, як член сім`ї, їздила до нього на присягу. Декілька разів він приїздив до сім`ї у відпустку.

Коли в нього були кошти, то він віддавав їх на потреби сім`ї. Коли брата не стало, саме їй була надіслана довідка, як члену сім`ї, про загибель ОСОБА_2 , та саме вона здійснила його поховання, організовувала поминальні обіди. Факт спільного проживання її разом із ОСОБА_2 однією родиною підтверджується актом обстеження житлового побутових умов, з якого вбачається, що ОСОБА_2 з листопада 2015 року постійно проживав і вів спільне господарство із своєю рідною сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та показами свідків.
В передбачений ст. 1270 ЦК України термін, вона звернулася до Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №45159406 від 21.09.2016.
Крім того, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , який є її братом, вона звернулася до Міністерства оборони України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час проходження служби. Однак, 20 січня 2017 року на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийняте рішення № 5, яким їй відмовлено в призначенні виплати одноразової грошової допомоги загиблого солдата ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Відмовляючи їй у виплаті одноразової грошової допомоги, в своєму рішенні відповідач посилався на той факт, що «… ОСОБА_1 (сестра загиблого) має власну сім`ю і чоловіка, який згідно зі статтями 55,75 та 76 Сімейного кодексу зобов`язаний дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Таким чином, ОСОБА_1 не може бути одержувачем одноразової грошової допомоги ні як утриманець, ні як член сім`ї загиблого, оскільки вона одружена, має чоловіка і не має взаємних прав та обов`язків з рідним братом щодо утримання сім`ї, на відміну від взаємних прав та обов`язків зі своїм чоловіком.»
Таким чином, встановлення факту спільного проживання породжує для неї право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців. Згідно п. 4.15 розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Просила встановити, що ОСОБА_2 , який загинув 9 липня 2016 року та ОСОБА_1 є членами однієї сім"ї, відповідно до ст . 3 СК України, оскільки ОСОБА_2 спільно проживав разом із сім"єю ОСОБА_1 , був пов"язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов"язки.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м Яготина Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, Яготинської міської ради Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 67 про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 є членами однієї сім`ї, відповідно до ст. 3 СК України, оскільки ОСОБА_2 спільно проживав разом із сім"єю ОСОБА_1 , був пов"язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов"язки.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням відповідач Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

При цьому зазначає, що встановлені судом обставини справи не підтверджують факт проживання позивачки разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, оскільки нею не доведено, що вони з братом проживали однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, пілувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Ухвалою суду від 20 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. 07 травня 2018 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 .

У відзиві представник позивача просить відхилити апеляційну скаргу Міністерства оборони України і залишити рішення місцевого суду без змін, оскільки воно прийнято з додержанням норм чинного законодавства. Вважає, що позивачем доведено факт її спільного проживання з загиблим братом, ведення з ним спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету та спільного харчування, що засвідчують реальність сімейних відносин.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2016 року у смт. Луганське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби (участі в антитерористичній операції) у віці 24 років загинув рідний брат позивачки - ОСОБА_2 , (Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, а.с.7, свідоцтво про смерть, а.с. 10, повідомлення військового комісара Яготинського районного військового округу О.М. Шакун від 11.07.2016 року, адресованого ОСОБА_1 , а.с. 71, повідомлення командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 від 29.11.2017 року, адресованого військовому комісару Яготинського РВК Київської області, (а.с. 138).

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21 лютого 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно їх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-9).

Останні навчалися та виховувалися в одному інтернаті, (а.с. 142-145). Після того, як брат позивачки ОСОБА_2 досягнув повноліття, він переїхав до сестри та проживав з нею спільно однією см"єю.

В період з 2010 по 2011 р.р. ОСОБА_2 разом із сестрою спільно проживали за адресою: АДРЕСА_3 , (акт обстеження, а.с. 102), а в період з травня 2013 р. по червень 2014 р., з липня по листопад 2015 р.р. та з листопада 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 (акт обстеження від 10 липня 2017 року). Позивачка, як старша сестра повністю матеріально утримувала брата до досягнення ним повноліття, опікувалася ним, допомагала в навчанні та спільно проживала разом з ним однією сім`єю, коли він закінчив навчання. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Брат допомагав ОСОБА_1 у сплаті комунальних послуг, придбавав продукти харчування, допомагав у купівлі майна для спільного користування, доглядав за малолітньою племінницею.

У період з 12 червня 2014 року ОСОБА_2 проходив військову службу (був призваний за частковою мобілізацією в особливий період) по 22 липня 2015 року (звільнений по демобілізації). Позивачка спільно з іншими родичами організувала проводи брата на військову службу, надсилала йому кошти на потреби, як член сім`ї їздила до нього на присягу. Коли захворів чоловік позивачки ОСОБА_9 та не зміг працювати, то ОСОБА_2 з метою надання фінансової допомоги сестрі та її чоловіку, уклав контракт та проходив військову службу у зоні АТО, а.с.138).

Коли ОСОБА_2 перебував на військовій службі, то всі кошти він присилав сестрі, що також підтверджується випискою (виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 за період з 01.11.2015 року по 09.07.2016 року, (а.с. 87-99). Коли ОСОБА_10 , загинув, то його сестра за власні кошти поховала брата (довідка Яготинської міської ради, а.с.11, свідоцтво про поховання, а.с.14).

По АДРЕСА_4 ОСОБА_11 ніколи не проживав, оскільки власниця будинку-його бабуся зловживала спиртним (а.с.101).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.1986 року у справі «Джонсон проти Ірландії», яке є джерелом права в Україні, суд визначив, що поняття сім"я виходить за межі формальних відносин та встановлених законом угод, тобто не обмежується виключно стосунками, заснованими на шлюбі, і може включати інші «родинні» зв"язки.

Задовольняючи позовні вимоги на підставі ст. 3 СК України, суд першої інстанції виходив з того, що загиблий зростав без батьків, єдиною рідною людиною, з якою він підтримував сімейні зв"язки була сестра та іншої сім"ї у нього не було, тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважав, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволенню.

Дійшовши такого висновку, суд врахував ті обставини, що батьки позивачки та її брата були позбавлені батьківських прав та з одинадцяти років ОСОБА_12 був позбавлений батьківського піклування. Діти виховувалися разом в одному інтернаті, старша сестра прийняла на себе ті обов"язки, турботу та піклування, які могли б надати їй та її молодшому брату батьки. Інших близьких рідних, які приймали участь у їх житті не було. Такі обставини не могли не вплинути на зміцнення їх родинних зв"язків у розумінні поняття «сім"ї». Іншої родини ОСОБА_12 не мав.

Заперечення відповідача в тій частині, що сестра загиблого не могла проживати з останнім однією сім"єю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , актами обстеження житлово-побутових умов, які складалися на підставі пояснень сусідів, та які не містять суперечливих відомостей, в зв"язку з чим були прийняті до уваги судом, тпоряд з іншими доказами, дослідженими по справі.

Посилаючись на наявність автобіографії, написаної власноруч ОСОБА_2 , в котрій ним зазначена його адреса як АДРЕСА_4 , відповідач в підтвердження своїх доводів таку автобіографію суду не надав. З акту обстеження (а.с.101) вбачається, що останній не проживав за вказаною адресою. Крім того, в матеріалах справи (а.с. 70) є автобіографія ОСОБА_2 , де зазначено, що він проживає у квартирі сестри по АДРЕСА_1 .
Враховуючи обставини справи, місцевий суд вважав заперечення відповідача в цій частині такими, що не заслуговують на увагу.

Висновки суду першої інстанції викладені в рішенні в цій частині, відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України (СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки… Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства..

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 1-8/99 встановлено, що обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї військовослужбовця, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Цим законом замість прописки введений режим реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою. Закон виділяє власне «місце проживання» та «місце перебування». Згідно зі ст. 3 цього Закону місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Отже, ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 є членами однієї сім`ї, відповідно до ст. 3 СК України, оскільки ОСОБА_2 спільно проживав разом із сім"єю ОСОБА_1 , був пов"язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов"язки.

При цьому, ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув увагу на те, що під час розгляду справи судом, відповідач Яготинська міська рада добровільно визнала за позивачкою право власності на спадкове майно і в цій частині позивач уточнила і змінила вимоги, відмовившись від них, і просила лише встановити юридичний факт, який не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право.

Поряд з цим, прийнявши відмову позивача від позову, суд першої інстанції, помилково розглянув справу за правилами позовного провадження, а не окремого провадження, як визначала позивач.

Розділом IV Главою 6 ЦПК України визначено, що факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими законом пов"язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.01.1995 року (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення суду, виклавши її в новій редакції, відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 січня 2018 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.
Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м Яготина Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до Міністерства оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, Яготинської міської ради Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 67 про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю задовольнити.
Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 є членами однієї сім`ї, відповідно до ст. 3 СК України, оскільки ОСОБА_2 спільно проживав разом із сім"єю ОСОБА_1 , був пов"язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов"язки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

В.І. Олійник