Дата документу 24.05.2018
Справа № 334/1707/18
Провадження № 2/334/2317/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до філії концерну «МТМ» Дніпровського району, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Запоріжжя про звільнення спадкового майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до філії концерну «МТМ» Дніпровського району про звільнення спадкового майна з під арешту.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що під час оформлення спадкового майна позивачу, стало відомо про те, що на частину квартири, яка належала його померлій матері - ОСОБА_2, накладений арешт.

Позивач, на теперішній час, як спадкоємець, не має можливості розпорядитись спадковим майном, тому просить суд звільнити з під арешту квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що під час оформлення спадкового майна ОСОБА_1 стало відомо про те, що на частину квартири, яка належала його померлій матері - ОСОБА_2, накладений арешт, вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло, копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та копією постанови про арешт майна боржника (а.с.2-9).

09.04.2014 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя було видано судовий наказ № 334/3035/14-ц про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, 15.12.1973р.н.. які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 8634.34грн. та судового збору у розмірі 121.80 грн.

01.09.2014 року державним виконавцем для забезпечення виконання рішення суду №334/3035/14-ц від 09.04.2014р. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2.

Враховуючи той факт, що провадження, у звязку з смертю боржника ОСОБА_2 було закрито, а у відповідності до п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Судом встановлено, що квартира № АДРЕСА_2 (до перейменування вул. Леонова), що знаходиться у м. Запоріжжя фактично належить позивачу.

Відповідно до письмової заяви відповідача 27.04.2018 року заборгованість за судовим наказом № 334/1 707/18 від 09.04.2014 р. у розмірі 8634.34 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн. сплачена, тому Концерн «Міські теплові мережі» не заперечує проти зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ст. 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною першою ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки збереження арешту майна чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні успадкованим майном, правові підстави щодо збереження арешту майна після закінчення виконавчого провадження відсутні, іншого способу поновити своє порушене право позивач не має, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження», статтями 4,5, 259, 263, 265, 273 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до філії концерну «МТМ» Дніпровського району, третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Запоріжжя - задовольнити.

Звільнити успадковане майно з-під арешту шляхом зняття арешту (реєстраційний номер обтяження 7421735 від 22.10.2014) накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Дніпровського (Ленінського) районного управління юстиції у м. Запоріжжя - ВП № 44541030, 01.09.2014 року, та зняти заборону на нерухоме майно, що були накладені на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Парковий (до перейменування вул. Леонова)АДРЕСА_3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 травня 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.