№ 336/7143/2012
пр. № 6/336/118/2018
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника подала заяву про розгляд заяви за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-капітал».

Позивач ПАТ «Український ОСОБА_1» представника до суду не направив, відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлялись в установленому порядку, причини неявки суду не сповістили.

Заява розглянута за відсутності заявника та сторін у відповідності до положень ст. 442 ч. 3 ЦПК України.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 26 Закону України № 1404 вказує, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Рішення суду набрало законної сили 28.09.2012 року, тож строк предявлення до виконання виконавчого листа сплив з урахуванням редакції Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року, який діяв на момент ухвалення рішення суду, у вересні 2013 року.

Натомість заявником не надано суду жодних відомостей про те, що первісним стягувачем виконавчий лист подавався до виконавчої служби та рішення суду зверталось до виконання у визначений чинним законодавством строк.

Отже заявником не доведено того, що на момент укладення договору 25.01.2018 року право вимоги могло бути передане та реалізовано первісним стягувачем.

Крім того, суд вважає, що наданими до заяви копіями документів отримання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права стягнення заборгованості за договором, укладеним між ПАТ «Український бізнес ОСОБА_1» та ОСОБА_3, не підтверджено.

Так, заявником до заяви додано копію договору № 222304-b про відступлення прав вимоги без жодного додатку, а також з замальованими строками.

Отже за відсутності повного тексту договору з додатками, з якого можна було б встановити предмет договору, дату його укладення та інші істотні його умови суд позбавлений можливості визначити яких саме прав та за якими саме договорами набуло ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви та заміни стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 353, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк