Справа № 367/8069/17 Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/2094/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 23.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Голуб С.А.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановила:

у листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із вищезазначеним позовом мотивуючи його тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 09 серпня 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2022.

Сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Причиною цьому послужило те, що вони мають різні погляди на життя, останній час вони стали чужими один до одного. Вони не могли прийти до єдиної думки, при вирішенні їхніх сімейних проблем. Вони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згодна.

Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Просила суд, розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 09 серпня 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2022.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2018 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що в інтересах дитини вони вирішили зберегти шлюб. На сьогоднішній день сторони порозумілись один з одним, проживають разом, почали вести спільне господарство, відносини між ними налагодились.

Просив, скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2015 році сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Сторони не проживають однієї сімєю, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що подальше збереження сімї шкодить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За правилами ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки налагодження відносин на сьогоднішній день між сторонами, не дає підстави вважати про незаконність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді