Справа № 355/573/18
Провадження № 2/355/389/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстанавлюючого документа про право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстанавлюючого документа про право власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 квітня 2017 року помер дід позивача по справі ОСОБА_3.

При житті ОСОБА_3 склав заповіт згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 та отримав розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.00 га. На дану земельну ділянку ОСОБА_3 замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, але за життя не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак в нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1.00 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :21:091:0035 в звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на майно.

ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1.00 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради, Баришівського району, Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарськоговиробництва,кадастровийномер:21:091:0035.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 на розгляд справи не зявилися. ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Сезенківської сільської ради, Баришівського району, Київської області у судове засідання на розгляд справи не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови надійшов лист про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області у судове засідання на розгляд справи не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду надійшов лист про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Просять розглядати справу без участі представника РДА.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України (в редакції 2017 року) за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. По даній справі всі три відповідачі позов визнають, а тому у суду є підстави ухвалити рішення у підготовчому провадженні і проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 26.04.2017 року помер дід позивача по справі ОСОБА_3. За житті ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 та отримав розпорядження ОСОБА_2 РДА про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.00 га. На земельну ділянку ОСОБА_3 замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, але не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в реєстрі речових прав на нерухоме майно. У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак в нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1.00 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :21:091:0035.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (2768-14), сертифікати на право на земельну частку (пай) отримані громадянами, вважаються правовстанавлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі на місцевості відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Право на земельну частку (пай) є майновим правом, яке не припиняється внаслідок смерті особи.

Таким чином, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Встановлене судом підтверджується:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1 , серія МВ №440835, виданого 05.05.2010 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серія 1-ОК №393284, виданого 27.04.2017 року;

- ксерокопією заповіту від 14.03.2017 року;

- ксерокопією спадкової справи №127, заведеної до майна померлого 26.04.2017 року ОСОБА_3;

- іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстанавлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном ( сервітут).

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 28, 76-78, 81, 258, 259, 263, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК України (в редакції 2017 року), ст.ст. 16, 328, 1216, 1217,1218, 1220,1222,1223, 1258,1261,1268,1269, 1270, 1274, 1275, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ст.524, 529,548 ЦК УРСР, ст.120,125,126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний № НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 право на завершення приватизації земельної ділянки та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 1.00 га, яка розташована на території Сезенківської сільської ради, Баришівського району, Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :21:091:0035.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси, та або обов,язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Повне судове рішення складено 04.06.2018 року.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5