ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 травня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,-
12.02.2018 року позивач ПАТ «СК «АХА Страхування» звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування посилаючись на те, що 01.10.2015 року між ПрАТ «СК АХА Страхування» - позивачем по справі та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією легкового автомобіля НОМЕР_1.
01.11.2015 року в м.Києві по пр. Кутузова відбулося ДТП, в наслідок якого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 Винним в ДТП за рішенням суду визнано ОСОБА_1
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16.03.2018 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування передано на розгляд за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2018 року дану справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.
Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
01 листопада 2015 року о 07 годині 25 хвилин в м. Києві по пр. Кутузова, 5 сталася ДТП, учасниками даної події були: автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2
Відповідно до довідки Управління патрульної служби МВС України в м.Києві про пошкодження транспортних засобів, 01.11.2015 року о 07:25 год. в м.Київ по пров. Кутузова, 5 внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 23.02.2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
03.11.2015 року ФОП ОСОБА_4 проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний акт.
Відповідно до ст. 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 51, 175 ЦПК України, обов'язок визначати відповідача у справі покладено на позивача. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч.5 ст. 12 ЦПК України роз'яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.
Відповідно до ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Звертаючись до суду із позовом про стягнення суми страхового відшкодування позивач визначив, як відповідача, ОСОБА_1, який здійснив дорожньо-транспортну пригоду.
Разом з тим, з наданого до суду полісу серії АІ № 7171600, транспортний засіб «ГАЗ Т95-3302» д.н.з. НОМЕР_5, на якому здійснено ДТП, застрахований в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3», страхувальником зазначено ТОВ «Малинтранссервіс».
Крім того, позивачем до подачі позову надіслано регресну вимогу (претензія) за вих. № ЛВ0021938 від 21.04.2016 року на адресу Приватного підприємства «Транс ОСОБА_5», як власнику транспортного засобу «ГАЗ Т95-3302» д.н.з. НОМЕР_5. Доказів про реагування на вказану претензію не надано.
В той же час, відповідно до ст. 1172 ЦПК України за шкоду, спричинену працівником під час виконання останнім своїх трудових (службових) обов'язків має нести фізична або юридична особа, із якою той перебуває у трудових відносинах.
Оскільки судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_6, що належить ПП «Транс ОСОБА_5» однак, позивачем не надано доказів про те, на якій правовій підставі, відповідач керував вказаним транспортним засобом (під час виконання ним своїх трудових обов'язків чи інших підстав), що позбавляє суд, можливості визначити особу, на яку покладено Законом нести відповідальність за спричинену шкоду потерпілій стороні.
Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.
З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
При цьому, представником позивача клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача до суду не подавалося.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов'язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).
Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.4,12,51,81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.ст.1172,1187 ЦК України, суд
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей