Ухвала

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 216/1666/16-ц

провадження № 61-21547ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

(далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») про стягнення суми у розмірі

412,80 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року (у складі судді

Бутенко М. В.) позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1

412,80 грн.

Стягнуто з КПТП «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 545,68 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня

2017 року (у складі колегії суддів Барильської А. П., Бондар Я. М.,

Зубакової В. П.) рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року (у складі колегії суддів Барильської А. П., Бондар Я. М.,

Зубакової В. П.) заяву КПТП «Криворіжтепломережа» про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення суми додаткове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 606 грн.

25 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року, в якій заявник просить скасувати додаткове рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного випровадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України) та станом на 01 січня 2018 року складає 176 200 грн (1 762 грн х 100).

Апеляційним судом вказану справу не визнано малозначною, однак малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення суми відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська