Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/595/18 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Галацевич О.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/595/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання онуки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року, постановлене під головуванням судді Мозгового В.Б.,-

В С Т А Н О В ИВ :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що батьком її дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5, який помер 11 січня 2016 року. Відповідачі є бабою та дідом ОСОБА_4 та за життя батька визнавали її своєю онукою. Проте в подальшому, після смерті останнього заперечували дану обставину та на даний час вживають заходи щодо продажу майна, яке входить до складу спадщини.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 2 листопада 2017 року встановлений факт батьківства ОСОБА_5 щодо дочки ОСОБА_6.

ОСОБА_1 також зазначає, що, окрім дочки, на її утриманні перебуває неповнолітній син від першого шлюбу. Маючи незначний заробіток, вона позбавлена можливості повною мірою задовольнити життєво необхідні потреби ОСОБА_4. На даний час вона проживає в орендованій квартирі, часто хворіє й відчуває нестачу коштів на утримання своєї сімї. Її батьки пенсіонери та не спроможні надавати їй матеріальну допомогу.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягувати з відповідачів на свою користь по 500 грн. з кожного на утримання малолітньої ОСОБА_4.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким задовольнити її позов.

Зазначає, що в порушення вимог ст.274 ЦПК України судом не враховано її думку щодо можливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких клопотань з даного приводу вона не подавала.

Окрім того, суд не перевірив наявність у власності відповідачів трьох житлових будинків та виробничих приміщень, а обмежився лише розміром їх пенсії.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на утриманні у ОСОБА_1 перебуває її неповнолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 2 листопада 2017 року встановлений факт батьківства ОСОБА_5, який помер 11 січня 2016 року, стосовно неповнолітньої ОСОБА_4.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є бабою та дідом ОСОБА_4.

Відповідно до положень ст.265 СК України баба, дід зобовязані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, згідно з даною нормою аліментні обовязки баба та діда виникають, насамперед, тоді, коли вони мають задовільний матеріальний стан та спроможні надавати допомогу на утримання внуків.

Долучені до матеріалів справи виписки з медичних карток відповідачів свідчать про те, що останні часто хворіють й проходять курси лікування.

Також судом встановлено, що відповідачі є пенсіонерами. Розмір пенсії ОСОБА_2 становить 3942 грн. 85 коп. ОСОБА_3 отримує пенсію у сумі 1494 грн. 59 коп. ( а.с.40,41).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені можливості надавати матеріальну допомогу на утримання внучки.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за правилами спрощеного провадження без зясування думки ОСОБА_1, не є підставою для скасування рішення.

Так, згідно з положеннями ст. 274 ЦПК України спори про стягнення аліментів належить розглядати в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до вимог п.8 ч.3 даної норми при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального провадження суд враховує думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Матеріали справи свідчать, що заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від ОСОБА_1 не надходили.

Отже, розглянувши дану справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд не порушив вимоги цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи вищезазначене, підстави для скасування чи зміни рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2018 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 травня 2018 року.

Головуюча Судді: