Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1712/17
Провадження по справі № 2/514/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання за нею права власності на 1/4 частину житлового будинку №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області за набувальною давністю.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВР №415263 від 08 серпня 2005 року.

1/4 частина зазначеного житлового будинку належала ОСОБА_2.

13 вересня 2002 року ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилось зазначене вище спадкове майно. З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звернувся.

З липня 2005 року і по теперішній час вона разом зі своєю сімєю мешкає в зазначеному будинку, користується усіма приміщеннями, господарськими та надвірними спорудами.

При зверненні до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області з заявою щодо передачі мені у власність 1/4 частини житлового будинку №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області, позивачка отримала відмову та рекомендацію звернутись до суду.

Вважає, що викладені обставини є достатніми для визнання за нею права власності на зазначену частину будинку за набувальною давністю, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Тарутинського районного суду Одеської області заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

Представник відповідача - Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області отримавши копію ухвали у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Крім того, представник відповідача Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області селищний голова ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій позов позивача визнав в повному обсязі (а.с.51).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 1 статті 344 ЦК України регламентує, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено зазначеним Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Постановою пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено порядок застосування норм, передбачених статтею 344 ЦК України, а саме:

пунктом 9 передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК;

пунктом 11 передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК);

пунктом 13 передбачено, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади;

пунктом 14 передбачено, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 1 Перехідних положень ЦК України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно п. 8 Перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 Володимирівніна праві приватної власності належить 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВР №415263 від 08 серпня 2005 року (а.с.9).

1/4 частина будинку №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 грудня 1975 року, виданого Тарутинською державною нотаріальною конторою Одеської області реєстр №3212, що підтверджується довідкою Тарутинського районного БТІ №553 від 15 грудня 2017 року (а.с.17).

13 вересня 2002 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується записом Акту про смерть №8159 від 17 вересня 2002 року (а.с.65).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50861927 від 09 лютого 2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась (а.с.50).

При зверненні позивачки ОСОБА_1 до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області з заявою щодо передачі їй у власність на підставі набувальної давності 1/4 частини будинку №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області, яка належала померлому 13 вересня 2002 року ОСОБА_2, їй було повідомлено, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачений порядок передачі у власність за набувальною давністю органами місцевого самоврядування та рекомендовано звернутись до суду (а.с.36).

З довідки виконавчого комітету Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області №582 від 23 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 з 2005 року разом зі своєю сімєю мешкає в будинку №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області, користується земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги (а.с.11).

Зазначені обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_4 (а.с.14), ОСОБА_5 (а.с.16).

Згідно наведеного, ОСОБА_1 має всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю та є належним позивачем по даній справі, оскільки вона добросовісно заволоділа цим майном і вже понад десять років продовжує відкрито, безперервно володіти ним.

Таким чином з огляду на вищевказане, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 добросовісно заволоділа спірним майном та безперервно володіла ним вже більше десяти років, беручі до уваги наявні докази, які свідчать про існуючі підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку набувальної давності на зазначену частину житлового будинку, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,142,264,265,268,272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № право власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами №45 по вулиці Молодіжна (Леніна) селища Серпневе Тарутинського району Одеської області згідно технічного паспорту.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева