Провадження № 2/638/1439/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2018 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Грищенко І.О.
за участю секретаря Самогньозд О.І.
За відсутностіпозивачаДудки ОСОБА_1, за відсутностіпредставникапозивача адвоката ОСОБА_2, який зазначив про розглядсправи за їхвідсутності, відсутностівідповідачаДудки ОСОБА_3, повідомленогопро день та час розглядусправи,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя,
Позивач 16.11.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: квартиру №АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири.
Уповноважений представник позивача ОСОБА_4- ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 13112017 від 13.11.2017 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його участі, просив позовні вимоги позивача задовольнити , проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним , пояснень, заперечень або відзиву на позов суду не надав.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною в обгрунтвання заявлених вимог , оцінивши їх в сукупності , встановив наступні факти та обставини.
Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог абозаперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до норм ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд вважає доведеним, що з 19.04.1991 року сторонни перебували в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №676. Вказаний факт підтверджується даними свідоцтва про одруження, копія якого долучена до матеріалів позовної заяви та доказами, встановленими заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.11.2014 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами за взаємною згодою, за рахунок створенного сімейного бюджету, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, 09.06.1999 року було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В.09.06.1999 року та зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 1475, про що свідчить копія договору. Згідно даних про державну реєстрацію, право власності зареєстровано за ОСОБА_5 , про що на зворотній стороні договору купівлі-продажу проставлено штамп КП "Харківського міського бюро технічної інвентаризації"
За вимогами ст.3 СК України визначено, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.
Відповідно до ст.ст. 61, 63, 69, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашньо гогосподарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
З урахуванням викладених статей, спільним майном, є майно, яке придбанно сторонами, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки і за спільні кошти.
Зі змісту рішення суду по справі про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, вбачається, що сторони спільне життя припинили з травня 2014 року. Тобто на момент придбання майна, що є предметом спору, сторони спільно проживали , були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки і майно придбане за спільні кошти.
Відповідач за час перебування справи в провадженні суду дані обставини не спростував.
Суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені нею при зверненні до суду з дійсним позовом судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3780,00 грн, що документально підтверджені.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60 СК України, ст.. ст.. 4,5, 12,13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, задовольнити.
Поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: квартиру №АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_4( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири №АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_5 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Дзержинського районного суду м.Харкова, протягом 30-тиднів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повнезаочнерішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцятиднів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішенняможе бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПКУкраїни.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Грищенко І.О.