441/1374/17 2/441/109/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

відповідно до умов кредитного договору № б/н від 08.11.2011р. ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) кредит в сумі 1 700 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

26.09.2017р. Банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 30 890 грн. 55 коп. заборгованості за цим договором, вимоги мотивував тим, що відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконує, заборгованість, яка утворилась через невиконання ним умов договору, не погашає, просив також про стягнення з відповідача судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не зявився, при зверненні із позовом до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує ухваленню заочного рішення у справі (а.с. 39).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, повідомлявся належно (а.с. 46, 77).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, до суду не зявився, причин неявки не повідомив, суд приходить висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту позову, із долученої до справи копії анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.11.2011р., витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 2-3, 6, 7, 8-31) видно, що ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) кредит в сумі 1 700 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що відповідач зобовязувався щомісяця в строки визначені договором здійснювати погашення суми заборгованості, нараховані проценти та інші платежі.

ОСОБА_1 своїм підписом у Анкеті-заяві від 08.11.2011р. підтвердив згоду, що підписана анкета разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді є складовою частиною договору, також підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування у ПриватБанку.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У пунктах 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

ОСОБА_2 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.6) убачається, що з 08.11.2011р. ОСОБА_1 було відомо, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

ОСОБА_1, що також видно із вищеозначеної анкети, зобов'язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

Отже, договір укладений відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до зазначених Умов та Правил надання банківських.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При укладенні договору дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними.

Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку.

При укладенні означеного договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печаткою банку.

Отже, за своєю правовою природою укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк» та ОСОБА_1 договір банківського обслуговування є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_1 своїм підписом на Анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, засвідчив факт укладення з Банком договору банківського обслуговування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови зазначеного договору.

Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою ОСОБА_1 щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

З огляду на вищенаведений пункт договору Банк встановив кредитний ліміт у розмірі 1 700 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору, через це утворив заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача на 31.08.2017р. (а.с. 4-5) складає 30 890 грн. 55 коп., з них: 955 грн. 08 коп. заборгованість за кредитом, 24 461 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 527 грн. 30 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 447 грн. 17 коп. штраф (процентна складова).

ОСОБА_1, як видно із змісту позову (а.с. 2-3), не виконує своїх зобовязань по кредитному договору, утворену заборгованість в сумі 30 890 грн. 55 коп., добровільно не погашає.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у розрахунку розміру заборгованості, судом не здобуто, тому він покладається в основу рішення.

Отже, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору б/н від 08.11.2011р. на 31.08.2017р. складає 30 890 грн. 55 коп. та підлягає стягненню з нього у судовому порядку.

Витрати, понесені позивачем у звязку із зверненням до суду з позовом складають 1 600 грн. (а.с.1) і у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 128, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 626, 627, 634, 638, 1050, 1054, 1067 ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», суд-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого на ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1 «д», р/р 3111, , МФО 305299) 30 890 грн. 55 коп. заборгованості за кредитним договором і 1 600 грн. судових витрат, а всього 32 490 грн. 55 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів, шляхом подання апеляційної скарги через Городоцький районний суд Львівської обл.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 289 ЦПК України.

Суддя: Українець П.Ф.