Провадження номер 2/741/312/18
Єдиний унікальний номер 741/367/18
РІШЕННЯ

іменем України

25 квітня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на спадкову земельну частку (пай),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Чапаєва в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1. Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_6 першої черги за законом. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлено з порушенням вимог ст. 25 ЦК України, оскільки його зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця. Крім того, не збереглося свідоцтво про народження позивача, а, отже, вона не може підтвердити свої родинні зв'язки з померлою матір'ю. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням встановити факт, що вона є дочкою ОСОБА_5, та визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті матері.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Староста с. Плоске направила до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона тривалий час проживала по-сусідству з ОСОБА_5. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 8 від 03 грудня 1997 року, ОСОБА_5 належить земельна частка (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а. с. 12). Вартість земельної частки (паю) згідно з вищевказаним сертифікатом становить 114392,59 грн., що підтверджується копією повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.32-35/172-17 від 07.04.2017 (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 31). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2213/01-17 від 10 квітня 2018 року (а. с. 32) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 34).

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Свідоцтво про народження позивача не збереглося, однак у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 Факт родинних відносин між фізичними особами підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: копією свідоцтва про одруження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 7), копією довідки Плосківської сільської ради Носівського району (а. с. 9), а також показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, допитаних у судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Установлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати свої спадкові права після смерті матері. Тому ця позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління і користування спадковим майном; 2) якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 у силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті матері, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією довідки Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 412 від 16 червня 2016 року (а. с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на право земельну частку (пай) виготовлений з порушенням вимог ст. 25 ЦК України, а саме: зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця. Крім того, відсутні будь-які документи, що посвідчують факт того, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 339/02-31 від 13 березня 2018 року (а. с. 13).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Чапаєва в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, вартістю 114392,59 грн., яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 8 від 03 грудня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий