Номер справи 623/31/18
Номер провадження 2/623/325/2018
РІШЕННЯ

іменем України

22 травня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Герцова О.М.

за участю

секретаря судового засідання: Рзаєвої І.С.,

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Восток" до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії та стягнення неотриманої вигоди від використання земельної ділянки,-

у с т а н о в и в:

В січні 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Восток" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов'язання вчинити певні дії та стягнення неотриманої вигоди від використання земельної ділянки.

Просив зобов'язати ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), мешкає за адресою: Київська область, Бориспільський район село Мирне), виконувати умови договорів оренди землі № 115 від 22 листопада 2006 року, що був зареєстрований 11 червня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 71 та № 122 від 22 листопада 2006 року, що був зареєстрований 11 червня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 72, та утриматись від дій що перешкоджають ТОВ СК Восток використовувати надані в оренду земельні ділянки кадастрові номери № :04:000:0105 та № :03:000:0248 відповідно до умов договорів оренди, а саме не проводити культивацію, оранку, сівбу, дискування, посів та інші сільськогосподарські роботи на даних земельних ділянках, також просив стягнути з ОСОБА_2 неотриману вигоду від використання земельної ділянки в розмірі 112292 грн.46 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3582 грн. 28 коп.

Позивач мотивує позовну заяву наступним: 22 листопада 2006 року між сільськогосподарським кооперативом "Восток повним правонаступником якого є ТОВ СК Восток та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 115.

Відповідно до умов зазначеного договору відповідач у справі передавав в тимчасове користування ТОВ СК Восток земельну ділянку загальною площею 0,4990 га.

Відповідно до п. 8 вказаного договору № 115 строк його діє складає 20 років.

В подальшому, 11 червня 2007 року договір № 115 був зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 71.

22 листопада 2006 року між сільськогосподарським кооперативом СК Восток" повним правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю СК Восток» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 122, яким передано в тимчасовекористування позивачу земельну ділянку загальною площею 4,5778 га.

Відповідно до п. 8 вказаного договору № 122 строк його діє складає 20 років.

11 червня 2007 року договір № 122 був зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 72.

17 червня 2013 року ОСОБА_2 направила на адресу товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» лист в якому зазначила, що розриває укладені договори оренди землі в односторонньому порядку.

Листом № 320 від 25 червня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю СК Восток» повідомив ОСОБА_2 про те, що заперечує проти розірвання договорів.

12 вересня 2013 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 направила на адресу товариство з обмеженою відповідальністю СК «Восток» письмове попередження в якому зазначила, що розриває договори оренди землі та з 01 січня 2014 року буде сама обробляти власні земельні ділянки.

Листом № 447 від 19 вересня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» знов повідомив ОСОБА_2, що вважає договори оренди дійсними та підстави для їх розірвання відсутні.

Проте, не зважаючи на заперечення товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток» - ОСОБА_2 почала обробляти самостійно свої земельні ділянки.

16 жовтня 2017 року ОСОБА_2 надіслала на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток» лист в якому вона прямо визнала, що самостійно обробляє земельні ділянки з 2013 року та просила скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі.

Листом № 690 від 07 листопада 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» вимагав негайно припинити протиправні дії та повернути земельні ділянки.

Вважають, що на теперішній час договори оренди землі № 115 та № 122 від 22 листопада 2006 року, є діючими не скасованими та не розірваними у встановленому законом порядку.

Крім того, просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ СК Восток неотриману вигоду від використання земельної ділянки в розмірі 125 485 грн. 63 коп. та судові витрати в сумі 3582 грн. 28 коп., аргументуючи тим, що відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення

порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ч.1 ст.1166 ЦК України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювачашкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій, або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Згідно із ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач на протязі чотирьох років, не зважаючи на наявність договору оренди не має змоги використовувати спірну земельну ділянку та поніс значні збитки у вигляді триманої вигоди в розмірі 125 485 грн. 63 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач та його представники до суду зявилися, про час та дату повідомлені належним чином.

20 лютого 2018 року відповідач у справі ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що категорично не погоджується, вважає її не обґрунтованою, а обставини, на які посилається позивач надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та порушують законні права та інтереси власника земельної ділянки ОСОБА_2

Підтвердили, що відповідачем та його довіреною особою ОСОБА_3, неодноразово на ім`я директора ТОВ СК Восток направлялися попередження про дострокове розірвання договорів оренди землі № 115 та № 122 від 22.11.2006 р. (попередження від 17.06.2013 р„ 12.09.2013 р., 07.09.2017 р., 16.10.2017 р.).

На теперішній час ОСОБА_2 проводяться реєстраційні дії щодо припинення іншого речового права (права оренди на дані земельні ділянки). В рішеннях - відмовах Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради за № 39568604, № 39568864 від 02 лютого 2018 р., як підставою у відмові проведення державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди), є посилання державного реєстратора на даний судовий спір.

ОСОБА_2 зазначила, що за допомогою даного спору, позивач намагається чинити перешкоди відповідачу у реалізації свого законного права на дострокове припинення вищезазначених договорів оренди землі.

Посилання позивачем на п.п.24, п.п.25 договорів оренди, а також на ст.141 земельного кодексу і ст.651 ЦК України не є коректними і є надуманими так як відповідач не має претензій по виконанню умов даних пунктів.

З приводу посилання позивача на ст.654 ЦК України, стосовно форми розірвання договору, шляхом укладання додаткової угоди, ОСОБА_2 зазначила, що сторони спірних Договорів оренди землі дійшли згоди, що належним повідомленням про розірвання договору оренди землі є направлення однією із сторін договору іншій викладеного в письмовій формі листа - попередження про таке розірвання.

Метою направлення листа позивача від 16.10.2017 року було дотримання вимог п. 31 Договорів оренди землі № 115 та № 122,щодо письмового повідомлення Орендаря про бажання Орендодавця припинити в односторонньому порядку дію договорів оренди землі; по друге - направлення такого попередження в строк не пізніше першого листопада поточного року. Всі ці дії були здійснені власником земельних ділянок з метою подання документів, які свідчать про дотримання однією із сторін договору формальності щодо повідомлення іншої сторони про його припинення в односторонньому порядку, до департаменту державної реєстрації Харківської міської ради для проведення державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди). Таке право надано ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, позивачем до заяви були додані розрахунки втрат не отриманого врожаю по ділянці № 252, власником якої є ОСОБА_2, за період 2014-2017 рр. та додані за данийперіод звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід, і винограду.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовною давністю с строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

До спірних правовідносин, що розглядаються судом в рамках загального провадження у справі № 623/31/18, застосовується загальна позовна давність.

Ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлюється, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначалося, позивачем було подано розрахунки втрат не отриманого врожаю, зокрема, за 2014 рік, що є порушенням строків позовної давності, а тому в задоволенні вимог позивача в частині стягнення не отриманої вигоди у 2014 року, повинно бути відмовлено.

Що стосується доказів поданих позивачем, які обґрунтовують суму не отриманої ним вигоди від користування земельної ділянки, зазначили наступне.

Так, відповідно до приписів ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

За вказаних обставин пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання вказаної земельної ділянки.

Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки, як він вважає, неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як вбачається з викладеними позивачем у своїй позовній заяві доводами з приводу того, що порушення його прав, як користувача земельної ділянки, з боку власника земельної ділянки мале місце ще в 2013 році і продовжується на момент розгляду даного спору у суді, ТОВ «СК ВОСТОК», за період з 2013-2018 роки не здійснював жодних дій, які б були направлені на відновлення порушеного права (направлення претензій, звернення до суду за захистом свого порушеного права тощо).

Таким чином, ТОВ «СК ВОСТОК» свідомо не вчиняв дій, які могли б свідчити про його намагання поновити порушене право або усунути перешкоди у праві користування орендованої земельної ділянки.

Лише коли власник земельної ділянки, - ОСОБА_2 скористувалась правом наданим п.31 Договорів оренди землі № №115 та 122 від 22.11.2006 року і звернулася з відповідною заявою про припинення іншого речового права (права оренди) до Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради, з боку ТОВ «СК ВОСТОК» було подано позовну заяву.

Більше того, необхідно зазначити, що за період з 2013 р. по 2017 p.. в якому на думку позивача відбувалося порушення його прав як орендаря, сам орендар порушував умови договорів оренди земельних ділянок за №№ 115 та 122 від 22.11.2006 p.

Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір с обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі ет. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), а саме ст. 96. встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Дана норма ЗК України кореспондується відповідно зі сі. 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ет. ст. 24. 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У власника земельних ділянок,- ОСОБА_2 є всі підстави звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу із вимогою про дострокове припинення дії договорів оренди земельних ділянок за №№ 115 та 122 від 22.1 1.2006 р. в односторонньому порядку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на землю серія I-ХР №074814, що виданий ОСОБА_2, яка мешкає в с. Бугаївка на підставі розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 25 листопада 2002 року №416 передано у приватну власність земельна ділянка площею 5.0768 гектарів. Земельна ділянка розташована на території Бугаївської сільської ради, КСП «Восток» та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.9)

22 листопада 2006 року між сільськогосподарським кооперативом "Восток повним правонаступником якого є ТОВ СК Восток та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 115.

Відповідно до умов зазначеного договору відповідач у справі передавав в тимчасове користування ТОВ СК Восток земельну ділянку загальною площею 0,4990 га.(а.с.6-7)

22 листопада 2006 року між сільськогосподарським кооперативом «СК Восток» повним правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 122, яким передано в тимчасове користування позивачу земельну ділянку загальною площею 4,5778 га.(а.с.10-11)

ОСОБА_2 та його довіреною особою ОСОБА_3, неодноразово на ім`я директора ТОВ СК ВОСТОК направлялися попередження про дострокове розірвання договорів оренди землі № 115 та № 122 від 22.11.2006 р. (попередження від 17.06.2013 р., 12.09.2013 р., 16.10.2017 р.).(а.с. а.с.13, 15, 20).

Підставою для дострокового розірвання спірних договорів оренди землі ОСОБА_2 скористалася правом, наданим п. 31 спірних договорів, в яких зазначається, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до скінчення польових робіт але не пізніше 1 листопада поточного року.

Листом № 320 від 25.06.2013 року, №447 від 19.09.2013 року, №498 від 04.10.2013 року, №690 від 01.11.2017 року директор ТОВ "СК Восток" повідомив ОСОБА_2 про те, що заперечує проти розірвання договорів. (а.с.14, 17,19, 21).

12 вересня 2013 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 направила на адресу товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» письмове попередження в якому зазначила, що розриває договори оренди землі та з 01 січня 2014 року буде сама обробляти власні земельні ділянки.

Листом № 447 від 19 вересня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» знов повідомив ОСОБА_2, що вважає договори оренди дійсними та підстави для їх розірвання відсутні.

Проте, не зважаючи на заперечення товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток» - ОСОБА_2 почала обробляти самостійно свої земельні ділянки.

16 жовтня 2017 року ОСОБА_2 надіслала на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «СК Восток» лист в якому вона прямо визнала, що самостійно обробляє земельні ділянки з 2013 року та просила скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі.

Листом № 690 від 07 листопада 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «СК Восток» вимагав негайно припинити протиправні дії та повернути земельні ділянки.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, відповідно до ст. 13 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як підставою для дострокового розірвання спірних договорів оренди землі відповідач посилався на п.31 даних договорів, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до закінчення польових робіт, але не пізніше 1 листопада поточного року.

Право однієї із сторін договору на одностороннє дострокове розірвання договорів оренди землі прямо кореспондується з нормою, що міститься в ч. 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або ним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 31 договору оренди сторони погодили процедуру, за умови дотримання якої договір оренди може бути розірвано в односторонньому порядку, і яка не є тотожною підставам припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст.792 Цивільного кодексу відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є закон "Про оренду землі".

Частиною 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 1 Закону України « Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про оренду землі « орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно частин 1 та 2 статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно пункту 8-1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі від 06 жовтня 1998 року на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України.

У відповідності до ст. 25 Закону України Про оренду землі орендар земельної ділянки зобов'язаний:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до ст. 141 Земельного Кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 651 Цивільного Кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Доказів, що позивачем порушувавякісь з пунктів вищезазначених нормативно-правових актів діючого законодавства відповідачем не надано, а тому підстав для розірвання договорів оренди немає.

Окрім того відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, а тому будь-які попередження про розірвання договорів не є автоматичним розірванням.

Для розірвання договору оренди необхідна наявність відповідної додаткової угоди про припинення дії договору або наявність судового рішення.

Таким чином, на теперішній час договори оренди землі № 115 та № 122 від 22 листопада 2006 року, є діючими не скасованими та не розірваними у встановленому законом порядку.

В той же час відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, самим відповідачем у відзиві зазначено, що у власника земельних ділянок, - ОСОБА_2 є всі підстави звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу із вимогою про дострокове припинення дії договорів оренди земельних ділянок за №№ 115 та 122 від 22.11.2006 р. в односторонньому порядку, тобто відповідач визнає, що зазначені договори ще не розірвані, а що тільки в майбутньому ним може бути поставлено питання про їх розірвання.

Отже, позовні вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) виконувати умови договорів оренди землі № 115 від 22 листопада 2006 року, що був зареєстрований 11 червня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 71 та № 122 від 22 листопада 2006 року, що був зареєстрований 11 червня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 72, та утриматись від дій що перешкоджають ТОВ СК Восток використовувати надані в оренду земельні ділянки кадастрові номери № :04:000:0105 та № :03:000:0248 відповідно до умов договорів оренди, а саме не проводити культивацію, оранку, сівбу, дискування, посів та інші сільськогосподарські роботи на даних земельних ділянках підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ч.1 ст.1166 ЦК України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій, або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Згідно із ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В судовому засіданні встановлено, відповідач з 2013 року самостійно обробляє спірні земельні ділянки, що підтверджується листом відповідача в адресу позивача від 16.10.2017 року (а.с.20).

Отже позивач на протязі чотирьох років, не зважаючи на наявність договору оренди не має змоги використовувати спірну земельну ділянку та поніс збитки у вигляді триманої вигоди в розмірі 125 485 грн. 63 коп., що підтверджується копією акту обстеження від 13 травня 2014 року; копією акту обстеження від 01 червня 2015 року; копією акту обстеження від 03 квітня 2017 року; копією акту обстеження від 31 травня 2016 року, копією розпорядження Ізюмської РДА № 608 від 27 грудня 2017 року; копією акту визначення розміру збитків від 12 січня 2018 року; розрахунком збитків за 2014 рік з додатками на 29 аркушах; розрахунком збитків за 2015 рік з додатками на 29 аркушах; розрахунком збитків за 2016 рік з додатками на 28 аркушах; розрахунком збитків за 2017 рік з додатками (а.с.78-207).

Таким чином, враховуючи перешкоджання відповідачем самостійній обробці спірних земельних ділянок відповідачем та наявність підтверджених в наслідок цього збитків у вигляді упущеної вигоди, вимоги позивача щодо стягнення неотриманої вигоди є законними та аргументованими.

Проте,відповідачем зазначено про наявність підстав для застосування строків позовної давності, так як позивачем було подано розрахунки втрат не отриманого врожаю, зокрема, за 2014 рік. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовною давністю с строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

До спірних правовідносин, що розглядаються судом в рамках загального провадження у справі № 623/31/18, застосовується загальна позовна давність.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення не отриманої вигоди у 2014 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір в сумі 3582 грн. 28 коп. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ "СК Восток".

Керуючись ст. ст. 3, 4, 9, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 9, 13, 16, 25, 27 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 210, 626-629, 638, 792 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Восток", (місце знаходження: Харківська область Ізюмський район село Бугаївка вулиця Центральна будинок 11, ) до ОСОБА_2, ((ІПН НОМЕР_1), мешкає за адресою: Київська область, Бориспільський район село Мирне) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії та стягнення неотриманої вигоди від використання земельної ділянки задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ((ІПН НОМЕР_1), мешкає за адресою: Київська область, Бориспільський район село Мирне), виконувати умови договорів оренди землі № 115 від 22 листопада 2006 року, що був зареєстрований 11 червня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 71 та № 122 від 22 листопада 2006 року, що був зареєстрований 11 червня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 72, та утриматись від дій що перешкоджають товариству з обмеженою відповідальністю "СК Восток" використовувати надані в оренду земельні ділянки кадастрові номери № :04:000:0105 та № :03:000:0248 відповідно до умов договорів оренди, а саме не проводити культивацію, оранку, сівбу, дискування, посів та інші сільськогосподарські роботи на даних земельних ділянках.

Стягнути з ОСОБА_2, ((ІПН НОМЕР_1), мешкає за адресою: Київська область, Бориспільський район село Мирне) на користь товариства з обмеженою відповідальністю СК Восток (місце знаходження: Харківська область Ізюмський район село Бугаївка вулиця Центральна будинок 11, ) неотриману вигоду від використання земельної ділянки в розмірі 112292 грн.46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ((ІПН НОМЕР_1), мешкає за адресою: Київська область, Бориспільський район село Мирне) на користь товариства з обмеженою відповідальністю СК Восток (місце знаходження: Харківська область Ізюмський район село Бугаївка вулиця Центральна будинок 11, ) сплачений судовий збір в розмірі 3582 грн. 28 коп.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Герцов

Повний текст рішення складено до 29 травня 2018 року.