Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 348/488/15-ц

провадження № 61-13590св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першоїсудової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

комунальне підприємство «Надвірнаводоканал»,

публічне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго»,

об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Наш дім 29»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Надвірнаводоканал» на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, у складі судді Безбородько В. А, від 17 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області, у складі колегії суддів: Бойчука І. В., Проскурніцького П. І., Ясеновенко Л. В., від 24 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, комунального підприємства «Надвірнаводоканал» (далі - КП «Надвірнаводоканал»), публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (далі - ПАТ «Прикарпаттяобленерго»), об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Наш дім 29» (далі - ОСББ «Наш дім 29») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. Квартира знаходиться на третьому поверсі дев'ятиповерхового будинку.

09 грудня 2014 року квартиру було затоплено, про що 12 грудня 2014 року комісією ОСББ «Наш дім 29» складено акт. У результаті залиття квартири їй завдана матеріальна шкода у розмірі вартості відновлювального ремонту у сумі 23 551 грн. Крім того, нею понесені витрати у розмірі 1 000 грн з оплати газу для просушки стель та підлоги. У зв'язку із залиттям та псуванням її квартири їй завдано моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь 24 551 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

від 17 травня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з

КП «Надвірнаводоканал» на користь ОСОБА_3 16 088 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок винних дій КП «Надвірнаводоканал» стався прорив води, внаслідок чого позивачу була заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що суд правильно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 до КП «Надвірнаводоканал», оскільки встановлена вина останнього у тому, що у системі водопостачання будинку утворився надмірний тиск, стався прорив води, внаслідок чого позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків експертиз не спростовуються належними та допустимими доказами.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 13 липня 2016 року,

КП «Надвірнаводоканал» просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок судової

будівельно-технічної експертизи, який був покладений в основу оскаржених судових рішень, є необґрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи та не міг бути взятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки зроблений з порушенням вимог Закону України «Про судову експертизу». ПАТ «Прикарпаттяобленерго» як постачальник електричної енергії та ОСББ «Наш дім 29» не повідомляли заявника про аварійне відключення електроенергії та відповідно її відновлення після проведених ремонтних робіт. Усне клопотання представника

КП «Надвірнаводоканал» щодо повторної експертизи залишено судом поза увагою.

25 серпня 2016 року до касаційного суду надійшов відзив (заперечення) ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому вони просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на те, що суди повно встановили обставини справи, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у заподіянні позивачу майнової та моральної шкоди. Представники КП «Надвірнаводоканал» не заявляли ані усного, ані письмового клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2016 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі, зупинено виконання оскаржених судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2016 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП «Надвірнаводоканал»,

ПАТ «Прикарпаттяобленерго», ОСББ «Наш дім 29» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 березня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Під час розгляду справи суди встановили, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка знаходиться на третьому поверсі дев'ятиповерхового будинку.

09 грудня 2014 року квартиру позивача затоплено водою, внаслідок її протікання з квартири НОМЕР_1, яка знаходиться на дев'ятому поверсі зазначеного будинку та належить на праві власності ОСОБА_4 та

ОСОБА_5

12 грудня 2014 року комісією ОСББ «Наш дім 29» було складено акт обстеження квартири ОСОБА_3 та встановлено, що квартира затоплена водою, яка проникла з квартири НОМЕР_1, розташованої на дев'ятому поверсі. Зі слів ОСОБА_4 причиною затоплення стала заглушка, яку вирвало при подачі води.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня

2015 року № 7/05/15 причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 стало проникнення вологи із вище розташованих житлових приміщень.

Експертом встановлено, що причиною прориву води було зірвання заглушки із водопровідної труби у квартирі НОМЕР_1 на дев'ятому поверсі будинку АДРЕСА_2. Під час запуску (відновлення) електропостачання після несанкціонованої семигодинної перерви два робочі насоси марки «Wilo-Economy MHI 802N-1/E/3-400-50-2» автоматично без належного контролю відповідними службами відновили свою роботу, що спричинило виникнення раптового значного тиску у системі водопостачання в будинку. Цим було порушено пункт 5.4.2 Інструкції з монтажу та експлуатації насосів Wilo, в якому зазначено, що при запуску системи необхідно повільно відкривати напірний клапан для того, щоб уникнути явища гідравлічного удару.

Отже, різкий (не відрегульований) напір води у системі, відсутність водоспоживачів (при наявності яких цей тиск міг зменшитися), спричинили виникнення аварійної ситуації у квартирі НОМЕР_1 і як наслідок - затоплення нижче розташованих приміщень.

Згідно довідки філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Надвірнянський район електричних мереж» 09 грудня 2014 року електропостачання будинку АДРЕСА_2 було відсутнє з 14.39 години по 21.25 годину внаслідок пошкодження електромережі, пов'язаного із збільшенням сезонного навантаження та необхідністю виконання перемикань споживачів.

Суди встановили, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 стало те, що надмірний тиск у системі при несанкціонованому та неконтрольованому відповідальними особами КП «Надвірнаводоканал» запуску насосів спричинив прорив води у квартиру НОМЕР_1 зазначеного будинку, внаслідок чого відбулося залиття нижче розташованої квартири позивача.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

При цьому встановлення прямого причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 23 ЦК Українивизначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем доведено завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача та причинний зв'язок між ними, а КП «Надвірнаводоканал» не спростовані доводи позивача та не доведена відсутність своєї вини. У матеріалах справи відсутнє клопотання КП «Надвірнаводоканал» про призначення додаткової або повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Також суди дійшли правильного висновку про те, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди судами правильно враховано характер, тривалість та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, істотність вимушених змін у його житті, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості.

У випадку, якщо КП «Надвірнаводоканал» вважає, що виникнення раптового значного тиску у системі водопостачання будинку є наслідком неповідомлення з боку ПАТ «Прикарпаттяобленерго» чи ОСББ «Наш дім 29» про перерву в електропостачанні будинку АДРЕСА_2, КП «Надвірнаводоканал» має право заявляти відповідні вимоги до вказаних юридичних осіб.

Вищевказані та інші доводи касаційної скарги КП «Надвірнаводоканал» висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 15 липня 2016 року було зупинено виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судових рішень, тому виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

від 17 травня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Надвірнаводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

від 17 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю.В.Черняк