Постанова

Іменем України

08 травня 2018 року

м. Київ

справа № 203/1526/14-ц

провадження № 61-6605 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Пищиди М. М.,

Пономарь З. М., Петешенкової М. Ю., від 25 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4,

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву мотивовано тим, що 10 квітня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»

(далі - ТОВ «Укрпромбанк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 66 тис. доларів США з відсотковою ставкою 10 % річних, строком до 9 квітня 2013 року. На забезпечення виконання умов кредитного договору, цього ж числа між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки.

30 серпня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, за яким ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за вказаним кредитним договором.

Оскільки позичальник належним чином не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, унаслідок чого у нього перед банком, станом

на 25 лютого 2014 року, виникла заборгованість у розмірі 38 020 грн, яку банк просив стягнути із відповідачів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Браги А. В. від 29 жовтня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 020 грн, яка складається із заборгованості по відсоткам - 3 350 грн та заборгованості по комісії за ведення кредиту - 34 670 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з нього та поручителя в солідарному порядку.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року апеляційну скаргу відповідачів задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позичальник виконав взяті на себе зобов'язання, кредит повернув, а тому зобов'язання за договором кредиту є припиненим.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що банк не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом апеляційної інстанції. Крім того, суд дійшов висновку про належне виконання позичальником умов кредитного договору на підставі наданої позичальником копії договору з відміткою про повне погашення заборгованості перед банком. Однак ця відмітка не містить інформації про те, коли та ким саме зроблений напис, а печатка має не чіткий відбиток. За наявності сумнівної відмітки, суд апеляційної інстанції не витребував ані у банку, ані у позичальника оригіналу вказаного договору. Крім того, позичальником на підтвердження виконання кредитних зобов'язань не надано жодної квитанції про погашення кредиту.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

8 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій установили, що 10 квітня 2008 року між

ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі

66 тис. доларів США зі сплатою 10 % річних за користування кредитом

до 9 квітня 2013 року.

На забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, 10 квітня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та

ОСОБА_4 укладено договір поруки, за яким останній поручився солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, за яким ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, у позичальника перед банком станом на 25 лютого 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 38 020 грн., яка складається із: заборгованості за відсотками -

3 350 грн; комісії за ведення кредиту - 34 670 грн.

Згідно з частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вирішуючи спір за відсутності представника банку, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позичальник достроково виконала своє зобов'язання за кредитним договором, сплативши усі належні суми, визначені кредитною угодою, а тому таке зобов'язання є припиненим в силу вимог статті 599 ЦК України. Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов на підставі наданої відповідачами копії кредитного договору на якому міститься відмітка про погашення кредиту у повному обсязі.

Заперечуючи вказані обставини банк стверджує, що відмітка про повне погашення заборгованості перед банком не містить інформації про те, коли та ким саме зроблений напис, а печатка має не чіткий відбиток. Суд апеляційної інстанції не витребував ані у банку, ані у позичальника оригіналу вказаного договору та квитанцій про погашення кредиту.При цьому, апеляційний суд розглянув справу без його участі, оскільки він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

У пункті 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

За змістом частин першої, третьої та шостої статті 74 ЦПК України 2004 року судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до частини першої статті 305 ЦПК України 2004 року апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Відомостей про те, що ПАТ «Дельта Банк» було належним чином повідомлено апеляційним судом про дату, час і місце судових засідань, призначених на 11 та 25 листопада 2015 року, немає. У матеріалах справи міститься довідка від 11 листопада 2015 року про направлення та доставку смс-повідомлення представнику ПАТ «Дельта Банк» - Тафіїву В. Ф. про судове засідання 25 листопада 2015 року.

Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України

від 1 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику смс-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Однак заявки представника позивача про отримання судових повісток у вигляді смс-повідомлень матеріали справи не містять. Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково вважав належним повідомленням представника позивача про час і місце слухання справи.

Будь-які інші докази про повідомлення позивача чи його представника у передбаченому ЦПК України порядку про розгляд справи судом апеляційної інстанції матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до пункту 5 частини першої статті

411 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалено з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 5 частин першої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада

2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк