Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1011/17 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 5 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 295/1011/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частину (50 відсотків) приміщення магазину №218 літ. «А» площею 401,5 кв.м., що знаходиться в м. Житомирі по вул. Гагаріна, 40 та на ? частину (50 відсотків) приміщення магазину загальною площею 232,9 кв.м., (позиція 61), що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Черняховського, 10, зняття арешту на зазначене нерухоме майно, накладений постановою про арешт майна боржника від 05.12.2016 року ВП №43602162 та постановою про арешт майна боржника від 05.12.2016 року ВП 44098135, що видані головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Справа неодноразово призначалася до розгляду та провадження було зупинено у звязку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2018 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що підставою залишення його позову без розгляду було те, що він та його представник не зявилися у судові засідання, які були призначені на 12.04.2018 та 19.04.2018, про час та місце яких були повідомлені належним чином. Вказує, що судові повістки про виклик до суду він не отримував, а тому не знав про розгляд справи. Крім того, неявка його адвоката у судове засідання визнана неповажною, хоча він був у відрядженні і не мав змоги зявитися до суду. Таким чином, судом першої інстанції порушено його право на суд.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Апеляційного суду Житомирської області не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що справа неодноразово призначалась до розгляду, проте позивач повторно в судове засідання не зявився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи. Від представника позивача була подана заява про відкладення судового засідання 19.04.2018 у звязку із перебуванням його у службовому відрядженні, проте вказані у заяві причини неявки судом визнані неповажними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що цивільна справа, після поновлення провадження по справі 05.04.2018 призначалась до розгляду, зокрема, на 12.04.2018 та 19.04.2018. На вказані дати позивач та його представник до суду не зявились (а.с. 246, 250 том 1).

Так, про судове засідання, призначене на 12.04.2018 ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи (а.с. 1 том 2).

У звязку із неявкою сторін по справі розгляд справи відкладено на 19.02.2018 та здійснено повторний виклик учасників судового провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що судову повістку про виклик до суду представник позивача ОСОБА_4 отримав 18.04.2018 і того ж дня подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку із службовим відрядженням та на підтвердження зазначених обставин надав суду копію наказу про відрядження (а.с. 6-7, 11 том 2). Вказана заява зареєстрована в канцелярії суду та долучена до матеріалів справи.

Судом першої інстанції у судовому засіданні 19.04.2018 неявку позивача та його представника визнано неповажною та залишено позовну заяву без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (а.с. 8 том 2).

Проте, залишаючи позовну заяву без розгляду суд дійшов помилкового висновку, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, законодавцем встановлено, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду є неповідомлення позивачем про причини неявки у судове засідання. Обовязок подати докази на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання вказаною нормою не покладається. Таким чином, повторна неявка позивача та її представника не повязується із поважністю причин неможливості брати участь у розгляді справи, а судом береться до уваги сам факт повідомлення причин неприбуття їх до суду.

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що повістку про виклик у судове засідання в порушення вимог ст. 128, 130 ЦПК України ОСОБА_1 вручено в день розгляду справи, тобто 19.04.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, чим порушені його права на судовий захист з метою відновлення свого порушеного права.

Оскільки позивач не був повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку про судове засідання 19.04.2018, а його представник завчасно подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із службовим відрядженням та надав відповідні докази, тому посилання суду на норми ч. 5 ст. 223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є безпідставними.

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. А тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 379, 381-384, 390,391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.05.2018.

Головуючий: Судді: