АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 травня 2018 року

м. Харків

справа № 635/4378/17

провадження № 22-ц/790/1685/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року (суддя Юдін Є.О.)

по цивільній справі № 635/4378/17 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-

встановив:

У серпні 2017 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 2687,03 гривень.

В обґрунтування позову посилалось на те, що ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №1,2,3,5,6 в літ «А-5» загальною площею 46,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Дані нежитлові приміщення знаходяться у складі житлового будинку, що має централізовану систему опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Опалювальні прилади в нежитловому приміщення підключені до єдиної централізованої системи опалення та відносяться до невід'ємної частини внутрішньо будинкових систем житлового будинку. За період бездоговірного користування тепловою енергією з 01.10.2015 року по 01.02.2017 рік відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 2687,03 гривень. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу були направлені рахунки-фактури про сплату за спожиту теплову енергію, які до цього часу не сплачена.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2017 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі»було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 2678,03 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.01.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що опалювальні пристрої в приміщенні відсутні, договір між сторонами не укладався, обстеження системи теплопостачання у зазначених вище приміщеннях не проводилось, тому надані позивачем розрахунки не відповідають дійсності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» за надані ним послуги є доведеним.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними та обґрунтованими.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

КП «ХТМ» надає послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води згідно із Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 1875-ІV), «Правилами надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із подальшими змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 відповідно до договору дарування нежитлового приміщення від 09.10.2013 року на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №1,2,3,5,6 в літ «А-5» загальною площею 46,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначені нежитлові приміщення знаходяться у складі житлового будинку, що має централізовану систему опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Опалювальні прилади в нежитловому приміщення підключені до єдиної централізованої системи опалення та відносяться до невід'ємної частини внутрішньобудинкових систем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Вищезазначені факти встановлені рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.03.2016 року.

За період з 01.10.2015 року по 01.02.2017 рік відповідачем спожито теплової енергії на суму 2687,03 гривень (а.с.24).

За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу були направлені рахунки-фактури про сплату за спожиту теплову енергію, які до цього часу не сплачена (а.с.26,27).

Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом № 1875-IV, відповідно до якого плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, відсутність такого договору не позбавляє споживачів зобов'язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов'язання у них виникають на підставі статей 11, 509, 526 ЦК України, Закону № 1875-ІV та «Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов'язковими для виконання.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України (справа № 6-59цс13) від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

Тому посилання ОСОБА_1 на відсутність встановлених між КП «ХТМ» та ним договірних правовідносин є безпідставними.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно пунктів 25, 26, 30 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункту 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4 ).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункту 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4 ).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 19.10.2016 року на опалювальний період підключено до системи централізованого опалення, 23.04.2017 року відключено від системи опалення, про що складено відповідні акти ( а.с. 20, 22 ).

29 жовтня 2015 рокупредставниками КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи теплоспоживання об'єкта в порядку здійснення контролю за режимами споживання теплової енергії №170/3657, відповідно до якого система опалення належних відповідачу нежитлових приміщень, розташованих за вищевказаною адресою є єдиною з системою опалення цього житлового будинку, ОСОБА_1 користується тепловою енергією без договору з КП «Харківські теплові мережі». Вказаний акт є підставою для нарахування вартості послуг за користування тепловою енергією за опалювальний сезон 2015-2016 років (а.с.17).

Аналогічний акт №170/4847 складено 25 жовтня 2016 року за сезон 2016 - 2017 роки ( а.с. 18 ).

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність нарахування коштів за користування тепловою енергією через відсутність опалювальних приладів в приміщенні, встановлення в приміщенні індивідуальної системи опалення, яка забезпечує температуру, вищу за 5 градусів та неправомірність в зв»язку з цим складання актів обстеження судовою колегією не приймаються.

Доказів на підтвердження того, що відключення приміщення від системи централізованого опалення здійснено відповідно до вимог чинного законодавства відповідачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Таким чином, суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 368,374, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко