Справа № 604/310/18
Провадження № 2/604/197/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого - судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Кияшко М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1в інтересах малолітньої ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача - Служба у справах дітей Підволочиської райдержадміністрації до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, покликаючись на наступне. Відповідач у 2012 році залишив сім'ю, перестав спілкуватися з дитиною, виконувати батьківські обов'язки щодо виховання та утримання. Від спільних знайомих позивачу стало відомо, що у відповідача є інша жінка та діти,якими він також не опікується. Аліментів на доньку відповідач не сплачує, усі матеріальні витрати несе позивач. З огляду на вказане, враховуючи ухилення Відповідача від батьківських обов'язків, Позивач просить позбавити Відповідача батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності.

Позивач позов підтримала.

Представник третьої особи на стороні Позивача позовні вимоги Позивача та висновок органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі.

Відповідач позов визнав.

Суд, повно, всебічно, об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підвоолочиського РУЮ Тернопільської області, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2013 року №2/604/551/13 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 присвоєно дошлюбне прізвище, - «ОСОБА_4». Рішення вступило в законну силу.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснює судам, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матір'ю ОСОБА_1, бабусею ОСОБА_5, 1942 р. н., та сестрою по матері ОСОБА_6, 2005 р. н., у житловому будинку по АДРЕСА_1. Житловий будинок, загальною площею 64,1 кв. м., житлова площа - 39,8 кв. м., належить позивачу. ОСОБА_3 не проживав з дочкою, не відвідує її, не брав участі у вихованні і не допомагав матеріально. Вказане вбачається із довідки виконкому Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області №151 від 14 лютого 2018 року, актів обстеження матеріально-побутових умов проживання №№152,366 від 14 лютого та 15 травня 2018 року.

Крім того, довідкою Скориківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №11 від 13 лютого 2018 року, стверджено, що ОСОБА_3 вихованням доньки не займався, не цікавився її успіхами у навчанні.

З розрахунку заборгованості із виплати аліментів станом на 15 лютого 2018 року згідно виконавчого листа №2/604/552 від 20 грудня 2013 року, виданого Підволочиським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1000 грн. в місяць на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що борг станом на 15 лютого 2018 року становить 51000 (п'ятдесят одна тисяча ) гривень.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зокрема не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не спілкується з дитиною, не цікавиться її вихованням, не надає дитині матеріального утримання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновком органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., стосовно його доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідність вказаного інтересам дитини №01-294/01-01-17 від 16.03.2018 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав щодо малолітньої.

За вказаних обставин судом установлено, що Відповідач не забезпечує своїй малолітній доньці необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язками.

З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 13, 210, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 150,164, 166, 181- 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя с. Воробіївка, Підволочиського району, Тернопільської області, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сташків Н.Б.