Провадження номер 2/741/272/18
Єдиний унікальний номер 741/255/18
РІШЕННЯ

іменем України

13 квітня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 ОТГ в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на 1/3 частини житлового будинку. Свої вимоги вона обґрунтовувала тим, що 05 липня 1995 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок по вул. Короленка, 45, у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, який вона за життя заповіла позивачеві, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Спадкоємці прийняли спадщину після її смерті, звернувшись до ОСОБА_3 районної ДНК у встановлений законом строк для прийняття спадщини, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. 12 червня 2016 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини вищевказаного житлового будинку. За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким належну йому частину будинку по вул. Короленка, 45, у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області заповідав позивачеві. Спадщину після його смерті позивач прийняла, подавши до ОСОБА_3 районної ДНК у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила спадкоємцеві у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом на частину житлового будинку після смерті ОСОБА_6 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а також у звязку з тим, що померлий офіційно не зареєстрував своє право власності на 1/3 частини будинку. Саме тому ОСОБА_2 просила судовим рішенням визнати за нею право власності на 1/3 частини житлового будинку по вул. Короленка, 45, у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОТГ в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 45 по вул. Короленка, 45, у с. Володькова Дівиця (колишня назва ОСОБА_7) Носівського району Чернігівської області на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Червонопартизанської сільської ради від 07.03.1996 р., на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується копією довідки КП «ОСОБА_3 БТІ» ОСОБА_3 районної ради про технічний стан нерухомого майна (а. с. 9).

05 липня 1995 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6. Заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується копією заповіту (а. с. 6).

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за заповітом.

23 березня 1996 року державним нотаріусом ОСОБА_3 ДНК ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Червоні Партизани Носівського району по вул. Короленка, 45, що підтверджується копією дублікату, що має силу оригіналу, свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

12 червня 2016 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким належну йому частину житлового будинку, який знаходиться по вул. Короленка, 45, у с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, заповідав ОСОБА_2. Заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41-42) та копією заповіту (а. с. 7). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за заповітом.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що право власності на 1/3 частини спірного будинку ОСОБА_6 за життя не зареєстрував.

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 № 345/2016 убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після його смерті, подавши до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини (а. с. 37-39).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса ОСОБА_3 районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 30/02-31 від 11 січня 2018 року (а. с. 23).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 45 по вул. Короленка в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 10-12).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 31.07.2017 складає 16761,00 грн. (а. с. 41). Відповідно, вартість 1/3 частини спірного будинку становить 5587 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер 12 червня 2006 року, право власності на 1/3 частини житлового будинку, розташованого в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. Короленка, 45, ринковою вартістю станом на 31.07.2017 5587 грн., який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а-1», сараю «Б», сараю «б», літньої кухні «В», веранди до літ. кухні «в», погреба «П», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, колодязя «К», загальною площею 52,2 кв. м житловою площею 21,0 кв. м

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий