Дата документу 22.05.2018
Справа № 501/482/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

за участю секретаря - Левицької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ДП морський торговельний порт «Чорноморськ»,

вимоги позивача: про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з невиконанням рішення суду

сторони в судове засідання не викликались

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та відзиву на позов відповідача

1. 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі відповідач) з вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з невиконанням рішення суду, в якому просить суд стягнути з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 22.03.2016 року по 12.02.2018 року в сумі 180858,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона працювала в ДП «ІМТП» техніком третього терміналу.

27.04.2015 року на підставі наказу першого заступника директора підприємства за №234/О-1 від 23.04.2015 року вона була звільнена з порту за п.1 ст.40 КЗпП України.

21 березня 2016 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області вище зазначені накази були скасовані, позивачка була поновлена на роботі зі стягненням з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 50675,34 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення часу вимушеного прогулу судом піддано до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду від 16.01.2018 року вищезазначене рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без змін.

Позивачка зазначає, що незважаючи на те, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.03.2016 року в частині поновлення та стягнення часу вимушеного прогулу судом піддано до негайного виконання, відповідач зазначене рішення не виконав, наказ про її поновлення видав 08.02.2018 року, а ознайомив її з цим наказом 12.02.2018 року, що продовжило перебіг часу вимушеного прогулу.

2. 10 квітня 2018 року, у встановлені судом строки до суду надійшов відзив представника відповідача на позову заяву з додатками до нього (а.с.29-52). Представник відповідача заперечує проти задоволення позову, у позовних вимогах просить відмовити повністю, мотивуючи тим, що з 15.06.2016 року дати оголошення рішення апеляційного суду Одеської області у відповідача не було правових підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі. На адресу відповідача ОСОБА_2 Верховного Суду від 16.01.2018 року надійшла 08.02.2018 року, тому до цього часу відповідач не знав і не міг знати про скасування рішення Апеляційного суду Одеської області від 15.06.2016 року та поновлення на роботі позивачки. Відразу після отримання вказаного рішення, адміністрацією порту видано наказ про поновлення позивачки на роботі.

Представник відповідача стверджує, що рішення суду про поновлення позивачки на роботі не було вчасно виконано з вини позивача, оскільки від позивачки на адресу порту не надходили заяви про поновлення її на роботі.

Також, представник позивача не погоджується з розміром середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, про який наполягає позивачка в своєму позові.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. 10 квітня 2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позову заяву з додатками до нього та докази направлення ним на адресу позивача відповідного відзиву з додатками.

4. На день ухвалення рішення, від позивача на адресу суду відповіді на відзив не надано.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у звязку із тим, що проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження здійснювалося без виклику учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року визнано наказ першого заступника директора підприємства від 23.04.2015 року за №234/О-1 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 по п.1 ст.40 КЗпП України незаконним та скасовано; поновлено ОСОБА_1 в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на посаду техніка третього терміналу; стягнуто з ДП «ІМТП» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.04.2015 року по 21.03.2016 року в розмірі 50675,34 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.4-8).

7. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15.06.2016 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року скасовано, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.40-43).

8. Постановою Верховного Суду від 16.01.2018 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 15.06.2016 року скасовано, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року змінено в частині поновлення на роботі. В іншій частині рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року залишено без змін (а.с.9-12).

9. 08 лютого 2018 року, на виконання Постанови Верховного Суду від 16.01.2018 року, відповідачем видано наказ за № 89 про поновлення 27.04.2015 ОСОБА_1 на посаді техніка ДП «МТП Чорноморськ» з 25.042015р. на роботі, з яким її ознайомлено 24.01.2018 року (а.с.13).

10. Постановою старшого державного виконавця від 09.02.2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №501/2441/15ц виданим 05.02.2017 Іллічівським міським судом Одеської області про поновлення ОСОБА_1 на посаді техніка в ДП «ІМТП» (а.с.50).

V. Оцінка Суду.

11. Відповідно до ст.5-1 КЗпП держава гарантує правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

12. Статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» регулюється порядок виконання рішення у справах про поновлення на роботі.

13. Виконання рішень про поновлення на роботі належить до окремої категорії справ та має наступні особливості.

14. За правилами ч.7 ст.235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

15. Як встановлено судом раніше, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 березня 2016 року визнано наказ першого заступника директора підприємства від 23.04.2015 року за №234/О-1 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 по п.1 ст.40 КЗпП України незаконним та скасовано; поновлено ОСОБА_1 в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на посаду техніка третього терміналу; стягнуто з ДП «ІМТП» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.04.2015 року по 21.03.2016 року в розмірі 50675,34 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.4-8).

16. За таких обставин, суд доходить висновку, що підставою для негайного поновлення на роботі позивача є саме судове рішення, а не постанова державного виконавця, так як державний виконавець лише розпочинає провадження щодо примусового виконання судового рішення про поновлення на роботі у випадку невиконання боржником рішення суду добровільно.

17. Крім того, статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

18. Суд погоджується з терміном обчислення вимушеного прогулу та загальною сумою середньомісячного заробітку за час продовження вимушеного прогулу, який надається позивачкою в позові з наступних підстав.

19. Так, згідно з п.5 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» обчислення виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

20. Відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

21. Суд звертає увагу, що методика, яку застосував Іллічівський міський суд Одеської області в рішенні від 21.03.2016 року при нарахуванні ОСОБА_3 часу вимушеного прогулу залишена в силі Верховним Судом України, тому в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню.

22. Так, відповідно до рішення Іллічівський міського суд Одеської області від 21.03.2016 року середньоденна заробітна плата позивача складає 279,01 грн.

Середня кількість робочих змін у місяць складає 20,18 р/з.

Кількість часу вимушеного прогулу з 22.03.2016 року по 12.02.2018 рік складає: 20,18x22+11 =454,96 р/с.

З 01.02.2016 року на підставі наказу директора порту від 12.02.2016 року за №113 відбулося підвищення тарифних ставок на коефіцієнт - 1,35, що призвело до збільшення середньоденної заробітної плати позивача 279,01 х 1,35 = 376,67 грн., що підтверджується копією наказу (а.с.14).

Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.03.2016 року по 28.02.2017 рік складає: 20,18 х 11 + 4 = 225,98 x376,67 = 85119,89 грн.

З 01.03.2017 року на підставі наказу директора порту від 17.02.2017 року за № 92 відбулося підвищення тарифних ставок на коефіцієнт - 1,11, що призвело до збільшення середньоденної заробітної плати позивача 376,67 х 1,11 = 418,11 грн., що підтверджується копією наказу (а.с.15).

Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2017 р. по 12.02.2018 р. складає; 20,18 х 11 + 7 = 228,98 х 418,11 = 95738,83 грн.

Загальна сума часу вимушеного прогулу складає: 85119,89+ 95738,83 = 180858,72 грн.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить 180858,72 грн.

23. Доводи відповідача про неправильний розрахунок середньомісячного заробітку суперечить вимогам ст.82 ЦПК України.

24. Посилання представника відповідача про те, що поновлення на роботі виконується тільки в порядку виконавчого провадження суперечить вимогам ч.7 ст.235 КЗпП.

25. Таким чином, суд вважає, що доводи відзиву представника відповідача на позовну заяву суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

26. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

27. Частиною 2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп.

28. При поданні позовів майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

29. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

30. Отже, у звязку із задоволенням позову у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь держави.

Судом задоволено вимогу майнового характеру та стягнуто ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ») на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 180858,72 грн.

Тобто, за вимогу майнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1808,59 грн. (1% від суми 180858,72 грн.).

31. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 82, 141, 258-259, 263, 265, 268, 430 Цивільно-процесуального кодексу, ст.ст.235, 236 КЗпП України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, індекс: 68001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (місцезнаходження: площа Праці, буд.6, м.Чорноморськ, Одеська область, індекс: 68001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з невиконанням рішення суду задовольнити повністю.

2. Стягнути з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (місцезнаходження: площа Праці, буд.6, м.Чорноморськ, Одеська область, індекс: 68001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, індекс: 68001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 22.03.2016 року по 12.02.2018 року в сумі 180858,72 грн.

3. Стягнути з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (місцезнаходження: площа Праці, буд.6, м.Чорноморськ, Одеська область, індекс: 68001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України ) на користь держави судовий збір у розмірі 1808,59 грн.

4. Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

9. Повний текст рішення складено 22 травня 2018 року.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області ОСОБА_4