АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/4590/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Литвинюк І.М., Яремка В.В.

секретар Герман Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 21 березня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернівціводоканал», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним нарахування боргу, рахунків-фактур нікчемними та стягнення моральної шкоди (головуючий в 1-й інстанції Стоцька Л.А.)

встановив :

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства «Чернівціводоканал», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним нарахування боргу, рахунків-фактур нікчемними та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 14 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 12 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про повернення судового збору, сплаченому за розгляд справи, з посиланням на передбачені у Законі України «Про захист прав споживачів» відповідні пільги.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 21 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задоволено частково.

Провадження 22-ц/794/525/18 Категорія 57

Зобов'язано фінансовий орган Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях повернути ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 1540 грн. за подачу заяви, який було сплачено на р/р 0004, згідно квитанції №0.0.862029044.1 від 02.10.2017р.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у поверненні судового збору в розмірі 700грн., ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу в цій частині скасувати та задовольнити вказані вимоги.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у поверненні йому сплаченого судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, оскільки він звільнений від такої сплати на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу - змінити з наступних підстав.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами, а саме: просив визнати неправомірним нарахування йому станом на 01.08.2017р. боргу за водопостачання та водовідведення у розмірі 10147 грн. 59коп. та стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду у розмірі 70000грн. з погашенням підприємству таких збитків шляхом стягнення вказаної суми з безпосередніх винних осіб: головного бухгалтера ОСОБА_2 та начальника абонентного відділу ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. та 1600грн., що підтверджується квитанціями №0.0.827601990.1 від 15.08.2017р. та №0.0.862029044.1 від 02.10.2017р.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 14.12.2017р., яке набрало законної сили, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у поверненні ОСОБА_1 сплаченого ним судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд посилався на те, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від такої сплати звільнений не був.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

В свою чергу, Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір.

Так, Закон України « Про судовий збір» є спеціальним законом у питаннях звільнення від сплати судового збору. Стаття п'ята цього закону передбачала безумовне звільнення від сплати судового збору споживачів, але внаслідок викладення статті 5 цього Закону в новій редакції згідно із Законом № 484-VIII споживачі на сьогодні відсутні в переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.

Разом з тим, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Проте, задоволення такої вимоги, за умови її пред'явлення, можливе з урахуванням положень п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, лише у разі, якщо така шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

Відповідно до статті 1 Закону України від 19.05.2011 року № 3390-VI "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" шкода це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Враховуючи зазначені положення закону, ОСОБА_1 при зверненні до суду із зазначеним позовом був звільнений від сплати судового збору, оскільки ці вимоги регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2240грн. за подачу заяви, який було сплачено ним в розмірі 1600грн. на р/р 0004 згідно квитанції №0.0.862029044.1 від 02.10.2017р. та в розмірі 640грн. на р/р 0004 згідно квитанції №0.0.827601990.1 від 15.08.2017р. підлягає поверненню.

Керуючись ст. 374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 21 березня 2018 року змінити.

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернівціводоканал», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним нарахування боргу, рахунків-фактур нікчемними та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Зобов'язати фінансовий орган Управління Державної казначейської служби України у м.Чернівцях повернути ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 2240грн. за подачу заяви, який було сплачено ним в розмірі 1600грн. на р/р 0004 згідно квитанції №0.0.862029044.1 від 02.10.2017р. та в розмірі 640грн. на р/р 0004 згідно квитанції №0.0.827601990.1 від 15.08.2017р.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Дата складення повної постанови 30 травня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :