АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1156/18 Справа № 409/913/12 Головуючий у 1 й інстанції - Багбай Є.Д. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного підприємства «Фантом» про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою про розстрочку виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено, розстрочено виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2016 року для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком на 72 місяці, починаючи з дати ухвалення судом рішення по зазначеній справі, за графіком: протягом 71 місяця (щомісячно) здійснювати оплату не більш ніж по 30.000 грн., в останньому місяці - остаточних розрахунок - оплата решти заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» ставить питання про скасування ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявниками не було надано суду жодного доказу на підтвердження обставин стосовно неможливості виконання належним чином рішення суду, яке набрало законної сили, крім того заява є повторною та направлена виключно на затягування виконання рішення суду та свідчить про зловживання заявниками своїми процесуальними правами.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 рокута ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішенні суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду, районний суд виходив з того, що заявниками наведено достатньо виняткових обставин, які, в розумінні ст.373 ЦПК України (у редакції чинні на момент постановлення оскаржуваної ухвали), унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Фантом» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м.Кривий Ріг заборгованість за кредитним договором №5707 0 08 від 26 вересня 2007 року у розмірі 4.406.834 грн.57 коп., витрати на оплату судового збору у розмірі 1.700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. (т.2 а.с.213-216).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року скасовано вказане вище рішення суду (т.3 а.с.112-113) та ухвалене нове, яким стягнуто на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №5707С108 від 26 вересня 2007 року станом на 28 квітня 2011 року у розмірі 4.406.834 грн. 07 коп., яка складається з 3.402.777 грн.28 коп. заборгованості за кредитом, 593.352 грн.40 коп. заборгованості за відсотками та 410.704 грн.39 коп. заборгованості по пені. Стягнуто на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №5707С108 від 26 вересня 2007 року станом на 28 квітня 2011 року у розмірі 4.406.834 грн. 07 коп., яка складається з 3.402.777 грн.28 коп. заборгованості за кредитом, 593.352 грн.40 коп. заборгованості за відсотками та 410.704 грн.39 коп. заборгованості по пені. Стягнуто на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на повернення судових витрат по 606 грн.67 коп. з кожного. У задоволенні позовних вимог, пред'явлених ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» до ПП «Фантом» про стягнення кредитної заборгованості, відмовлено.

Внаслідок ухваленого рішення суду було видано виконавчі листи №2/209/7/15 від 12 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та виконавчий лист №409/913/12, виданий 12 травня 2016 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором (т.4 а.с.100,105).

Постановами головного державного виконавця примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 травня 2016 року та 26 травня 2016 року відкриті виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами (т.4 а.с.101-104,106).

Відповідно до положення ст.373 ЦПК України (у редакції закону, чинному на момент постановлення оскаржуваної ухвали) за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч.1 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року №14 роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.373 ЦПК України і ст.121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, системне тлумачення положень ст.373 ЦПК України, ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Положеннями статей 43,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як на підставу для її задоволення, посилалися на те, що наразі у їхній родині несприятлива фінансова ситуація, яка пов'язана з погіршенням їхнього стану здоров'я та відсутністю постійного доходу, який б надавав змогу погасити суму боргу.

Однак, посилання зазначені заявниками, як у розумінні ст.373 ЦПК України (у редакції Закону України від 18 березня 2004 №1618-IV з відповідними змінами та доповненнями), так і у розумінні ст.435 ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

На підтвердження хвороби будь-яких документів надано не було, а зазначення в заяві не є підтвердженням виняткового випадку та особливих обставин, що є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Оскільки на стадії виконання рішення суду не встановлені обставини, що утруднюють його виконання, а зазначені в заяві обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст.373 ЦПК України, висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розстрочки виконання рішення суду, на думку колегії суддів є помилковим.

Також, колегія суддів звертає увагу, що з заявою 27 липня 2017 року звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а оскаржуваною ухвалою було задоволено заяву ОСОБА_2 та розстрочено виконання рішення від 09 січня 2016 року, в той час коли заочне рішення було ухвалене 09 січня 2015 року.

Крім того, 21 листопада 2016 року заявники вже зверталися до суду з аналогічною заявою з приведенням в ній тих же самих підстав для її задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з ухваленням постанови про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 вересня 2017 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного підприємства «Фантом» про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.