н/п 2/490/2360/2018
Справа 490/4162/18
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА.
У Х В А Л А

24 травня 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа - Миколаївське бюро технічної інвентаризації, Миколаївська міська рада , -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, третіх осіб, в якому просила виділити належні їй 50/100 часток нерухомого майна, визнати за нею право власності в цілому на самостійний об'єкт нерухомого майна, припинити право спільної часткової власності, а також визначити порядок користування земельною ділянкою.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, до позовної заяви не додано документів, які підтверджують той факт, що на час звернення до суду з даним позовом за позивачем та іншими співвласниками домоволодіння зареєстровано право власності на ті частки, які просить виділити позивач, відсутні посилання на ці докази і в самій позовній заяві.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому, тобто спірний будинок перебуває у спільній частковій власності як позивачки, так і відповідачів.

Пленум Верховного Суду України своєю постановою № 3 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Тобто виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно п.1.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, яка затверджена Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Водночас, позивачем не додано висновку фахівця, що такий порядок, який пропонує позивач, можливий для експлуатації.

Окрім того, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, вказавши правові підстави розгляду в одному провадженні вимог про виділ в натурі на частку домоволодіння, визнання права власності в цілому на об'єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності,викласти обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та правильно зазначити зміст позовних вимог, так як позовна заява повинна містити відомості про те, яке право позивача порушено, коли і в чому це полягає; з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено в позові про досудове врегулювання спору. До позовної заяви надані не завірені належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 95 ЦПК України копії документів; не зазначено про наявність оригіналів документів у позивача або іншої особи; відсутній попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести, у звязку із розглядом справи; не має в позовній заяві підтвердження про відсутність позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК Україн

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа - Миколаївське бюро технічної інвентаризації, Миколаївська міська рада - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова