АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2765/15-ц Головуючий у 1-й інстанції - Шевчук А.В.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/4527/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року, ухвалене у складі судді Шевчука А.В. в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва у справі за позовом Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на заставлене майно,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року кредитна спілка «Співдружність» звернулася з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на заставне майно.

Посилається на те, що 16 квітня 2013 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_4 укладено договір кредитної лінії, за яким позивач відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 145 000 грн., у межах якого він може отримувати будь-які суми кредиту та зобов'язується повертати їх на умовах, передбачених договором. Між КС «Співдружність» та ОСОБА_1 16 квітня 2013 року укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, за яким у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі за рахунок предмету застави.

ОСОБА_4не виконано зобов'язання щодо повернення суми боргу та станом на 01 лютого 2015 року заборгованість складає 885 981, 13 грн., з яких: 141 395,25 грн. - сума боргу по тілу кредиту, 651 272,34 грн. - сума боргу за процентами, 70 697,63 грн. - штраф, 22 615,91 грн. - пеня.

Кредитна спілка неодноразово зверталася до позичальника та майнового поручителя із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, 04 лютого 2015 року відповідачу було надіслано претензію з вимогою транспортування транспортних засобів, які є предметом застави, за їх адресою для передачі у власність заставодержателю у рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року. Вимоги позичальником та майновим поручителем проігноровано.

Враховуючи наведене, КС «Співдружність» просила суд у рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_2; автомобіль марки I-VAN модель А07А1-30, номерний знак НОМЕР_3; автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_4, шляхом передачі даного майна у власність КС «Співдружність».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року позов КС «Співдружність» - задоволено.

Звернено стягнення на предмет застави шляхом передачі: автомобіля марки -VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_1; автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_2; автомобіля марки I-VAN модель А07А1-30, номерний знак НОМЕР_3; автомобілямарки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_4 у власність КС «Співдружність» у рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року, укладеного між КС «Співдружність» та ОСОБА_4

Вирішено питання розподілу судових витрат

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Посилався на те, що всупереч положенню ст.22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачем не надано до суду доказів існування домовленості між обтяжувачем та боржником про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням, зокрема, й не зазначено максимальний розмір вимоги стосовно якого могли б домовитись боржник та обтяжувач. Зазначає, що позивачу було направлено в письмовій формі заперечення проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, проте всупереч положенню Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» КС «Співдружність» просить звернути стягнення на предмет застави шляхом передачі заставленого майна у власність кредитної спілки.

Вказана апеляційна скарга вже була предметом апеляційного розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Посилається на те, що загальний борг на момент винесення рішення судами становив 996 542 грн. 64 коп., тобто ця сума складала розмір відповідальності боржника і майнового поручителя задля погашення якого позивач звернувся з позовом про звернення стягнення на заставлене майно. Зазначає, що відповідно до умов договору застави сторони домовились, що заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет застави згідно із Законом України «Про заставу» та Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Тому саме шлях звернення на предмет обтяження обрав позивач, а боржнику не надано право обирати як виконати рішення суду, крім сплатити борг повністю, або передати заставне майно. Крім того, на думку представника позивача вартість предмету застави і максимальний розмір вимог згідно договору застави не є тотожними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У березні 2015 року кредитна спілка «Співдружність» звернулася з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на заставне майно.

Посилається на те, що 16 квітня 2013 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_4 укладено договір кредитної лінії, за яким позивач відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 145 000 грн., у межах якого він може отримувати будь-які суми кредиту та зобов'язується повертати їх на умовах, передбачених договором. Між КС «Співдружність» та ОСОБА_1 16 квітня 2013 року укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, за яким у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі за рахунок предмету застави.

ОСОБА_4не виконано зобов'язання щодо повернення суми боргу та станом на 01 лютого 2015 року заборгованість складає 885 981, 13 грн., з яких: 141 395,25 грн. - сума боргу по тілу кредиту, 651 272,34 грн. - сума боргу за процентами, 70 697,63 грн. - штраф, 22 615,91 грн. - пеня.

Кредитна спілка неодноразово зверталася до позичальника та майнового поручителя із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, 04 лютого 2015 року відповідачу було надіслано претензію з вимогою транспортування транспортних засобів, які є предметом застави, за їх адресою для передачі у власність заставодержателю у рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року. Вимоги позичальником та майновим поручителем проігноровано.

Враховуючи наведене, КС «Співдружність» просила суд у рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_2; автомобіль марки I-VAN модель А07А1-30, номерний знак НОМЕР_3; автомобіль марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_4, шляхом передачі даного майна у власність КС «Співдружність».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не виконав зобов'язання за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року, станом на 01 лютого 2015 року має заборгованість у розмірі 885 981,13 грн., відповідач, як майновий поручитель, ігнорує вимоги кредитної спілки про погашення простроченої заборгованості, а тому позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом набуття у власність заставного майна, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про заставу», ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та з урахуванням умов договору застави від 16 квітня 2013 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами встановлено, що 16 квітня 2013 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_4 укладено договір кредитної лінії, за яким позивач надав останньому строком на 24 місяці кредитну лінію з лімітом у сумі 145 000 грн., у межах якого він може отримувати будь-які суми кредиту та зобов'язується повертати їх на умовах передбачених договором.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року з ОСОБА_4 на користь КС «Співдружність» було стягнуто заборгованість за умовами вказаного договору кредитної лінії станом на 20 жовтня 2014 року у розмірі 662 075, 23 грн., з яких 141 395,25 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 504 221,28 грн. - заборгованість по відсотках, 16 458,70 грн. - пені.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2015 року апеляційну скаргу КС «Співдружність» задоволено частково, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позову КС «Співдружність» про стягнення штрафу скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь КС «Співдружність» 70 697,63 грн. штрафу за договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року з ОСОБА_4на користь КС «Співдружність» було стягнуто 250 269,59 грн. заборгованості по відсотках, 7 270,79 грн. пені за період з 21 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року за тим самим договором кредитної лінії від 16 квітня 2013 року.

З фінансової довідки від 01 березня 2017 року встановлено, що на користь кредитної спілки примусово з пенсії боржника стягнуто лише 11 875,79 грн., а загальна сума боргу станом на 01 березня 2017 року становить 981 012,85 грн. Тобто судові рішення не виконані.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, між КС «Співдружність» та ОСОБА_1 16 квітня 2013 року укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, за яким у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі за рахунок предмета застави, а саме: автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_1, автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_2, автомобіля марки I-VAN модель А07А1-30, номерний знак НОМЕР_3, автомобіля марки I-VAN модель А07А-30, номерний знак НОМЕР_4.

Відповідно до пункту 2.3. договору застави, заставодержатель набуває право стягнення за рахунок предмету застави, зокрема, у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або її частини тощо).

За умовами пункту 3.3.5 договору застави у разі невиконання боржником та заставодавцем умов кредитного договору або цього договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги в повному обсязі, включаючи дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором, а також витрат, пов'язаних з утриманням предмету застави і виконання забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до п. 3.3.6 вказаного договору сторони домовились, що заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет застави згідно з Законом України «Про заставу» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Частиною1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про заставу» передбачено, що майновий поручитель є заставодавцем.

Відповідно до ст.546 ЦК України застава та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави.

Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.4 договору застави сторони погодили вартість предмету застави у розмірі 110 000 грн. Даних про те, що сторони досягли згоди про інший максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням, позивач судуне надав.

Враховуючи імперативну вимогу ч. 1 ст. 22 вище вказаного Закону сторонам договору застави досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням, та те, що майновий поручитель відповідає перед заставодержателем винятково в межах вартості предмета застави, сторони договору застави від 16 квітня 2013 року погодили максимальний розмір вимог до ОСОБА_1 у розмірі 110 000 грн.

25 вересня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Голови правління Кредитної спілки «Співдружність» із заявою, в якій запропонував прийняти від заставодавця ОСОБА_1, в якості добровільного виконання договору застави суму коштів, яка дорівнює заставній вартості майна, а саме 110 000 грн. (т.2. а.с.20).

Апеляційним судом встановлено, що Кредитна спілка «Співдружність» відмовилась від прийняття даної суми в рахунок повного виконання договору застави, але запропонувала прийняти дану суму в рахунок часткового погашення заборгованості.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про заставу» у разі відмови кредитора прийняти виконання забезпеченою заставою грошової вимоги відповідна сума вноситься заставодавцем у депозит державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса. Якщо внесена в депозит сума повністю покриває борг, застава припиняється.

Як встановлено із матеріалів справи, 09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 перерахував на депозитний рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суляєвої А.Р. грошові кошти у розмірі 110 000 грн. для передачі Кредитній спілці «Співдружність» у рахунок повного виконання своїх вимог за договором застави від 16 квітня 2013 року (т.1, а.с.21,22).

10 жовтня 2017 року представником ОСОБА_1 до Апеляційного суду міста Києва було надано копію квитанції № 7 від 09 жовтня 2017 року про внесення у депозитний рахунок приватного нотаріуса заставної вартості майна, а оригінал даної квитанції був наданий 14 листопада 2017 року в судовому засіданні. Кредитна спілка «Співдружність» в свою чергу підтвердила отримання даних коштів 13 листопада 2017 року від приватного нотаріуса.

При вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу», статей 1,11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем.

Таким чином, 09 жовтня 2017 року відповідач ОСОБА_1 фактично виконав свої зобов'язання перед Кредитною спілкою «Співдружність» за умовами договору застави транспортного засобу від 16 квітня 2013 року шляхом перерахування обумовленої сторонами в п.1.4 договору застави заставної вартості майна заставодержателю.

За встановлених обставин, враховуючи виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань перед позивачем за договором застави, вимоги Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави не знайшли підтвердження в суді та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Співдружність».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Кредитної спілки «Співдружність» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2018 року.

Головуючий Судді