Провадження № 2/712/413/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої майну та будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за час мешкання за три с половиною місяця, тобто до 16.09.2017 відповідачка не сплатила за комунальні послуги 1893 грн., заборгувала за оренду будинку 2346 грн., а також внаслідок недбалого ставлення до майна завдала збитків на загальну суму 10850 грн. Акт приймання-передачі квартири орендар укладати відмовилась, тоді позивач вимушений був самостійно скласти акт пошкодження майна від 26.10.2017 року в присутності свідків.

Внаслідок протиправних дій наймача квартири позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. Укласти договір найму після таких пошкоджень (зірвано вхідні двері, зламано кабінку душа, пральну машинку, телевізор, автоматику насосної станції, кресло, затоптано ковдру) неможливо. З цього приводу позивач звертався до Черкаського відділу поліції. Сума неотриманого доходу (упущена вигода), яка розрахована позивачем складає 4800 грн. Тому загальна сума збитків складає 19 889 грн.

Відповідно до умов договору оренди (п.7.1) відповідальність за пошкодження обєкта оренди несе орендар. Згідно п.6.1.2 орендар здійснює за власний рахунок профілактичне обслуговування та поточний ремонт майна, що орендується. Крім того, протиправними діями ОСОБА_2Г, позивачу заподіяно моральної шкоди, яку він оцінує 3000 грн. Просив стягнути з відповідачки зазначені суми матеріальної та моральної шкоди та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про розгляд справи, скерувала до суду відзив. Проти задоволення позову заперечувала з огляду на наступне. 05.06.2017 року вона уклала договір оренди частини приватного будинку в м.Черкаси, вул.Горіхова, 71/3. Будучи юридично необізнаною, не звернула уваги, що договір не має істотних реквізитів: не зазначені реквізити сторін, не вказаний орендар, передбачений додаток, якого не існує, не вказано яка саме квартира або будинок орендується. Пункт 8.5 передбачає передачу квартири та майна в тому стані, в якому вони передавались в оренду з урахуванням нормального зносу та не містить жодної характеристики щодо стану квартири та майна. Вказувала, що будинок перебував в антисанітарійному, занедбаному стані. Вона здійснила заміну водопровідних шлангів за свій рахунок, для прання використовувала свою пральну машину. Водонасосна станція працювала на весь будинок і водою користувалися як сусіди для своїх потреб, так і відповідачка, тому не зрозуміло, як була встановлена винна особа щодо поломки водонасосної станції. Крім того, на момент підписання договору не був складений акт приймання здачі приміщення, як це передбачено п.5.2. договору оренди; щодо комунальних платежів, то в них не змогли розібратись ні сусіди ні ОСОБА_3

Вказувала, що вирішила змінити орендоване житло по закінченню двохмісячного терміну, за який була сплачена орендна плата та винаймати інше житло, залишивши ключі сусіду.

Вважає, що договір, з частково незаповненими умовами не породжує юридичних наслідків. Позивачем не доведений розмір матеріальної шкоди та розмір несплачених комунальних платежів, орендну плату вона сплатила в повному обсязі, моральна шкода не підлягає відшкодував у звязку із відсутністю причинного звязку між діями відповідача та станом позивача. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що діяв як представник позивача при укладанні договору оренду будинку по вул.Горіхова, 71 в м.Черкаси, хоча довіреності на його імя позивачем не оформлювалось. Відповідачка прийшла на огляд будинку, вирішила винайняти його. Сплатила задаток 200 грн., склали опис майна, не вистачало одного табурета. 05 числа вона сплатила за перший та останній місяць оренди ОСОБА_4, паспорт в неї не перевіряв, оскільки знає її батьків. Коли вирішила виїхати, не попередила про це. Виїхала з ключами. Були зламані вхідні двері, водонасосна станція, душева кабіна, хоча коли вона приймала майно в користування все працювало. Пральна машина також не працювала. Все майно, що не працює він із сусідом переписали. Даний акт відповідачем не підписаний. Комунальні послуги відповідачкою не сплачені.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що надає послуги з пошуку житла. До неї звернулась ОСОБА_2 Було запропоновано оглянути будинок по вул.Горіхова в м.Черкаси. Перевірили техніку все працювало. Відповідач надала 200 грн. застави та 800 грн. за послуги щодо підшукання жила. Договір оренди та акт приймання-передачі вона з нею не укладала, оскільки цим займався сусід ОСОБА_3

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та дослідивши подані сторонами докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд в межах позовних вимог (ст.13 ЦПК України) установив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

05.06.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди житлового приміщення №71 по вул.Горіховій в місті Черкаси.

За умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування житлове приміщення на строк три місяці.

Розмір орендної плати складає 1600 грн. за місяць без урахування комунальних послуг. Орендна плата сплачується орендарем щомісячно готівкою першого числа кожного наступного місяця.

Порядок передачі та повернення квартири визначений у розділі 5, 8 договору та оформл.ється актами приймання- передачі.

Відповідно до п.5.1. квартира та майно повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем протягом трьох днів з моменту укладення даного договору.

Відповідно до п.6.3 орендодавець має право 1 раз на місяць перевіряти порядок використання майна, що орендується у відповідності до умов даного договору.

Як вказує позивач, умови договору ОСОБА_2 порушувала, орендну плату та плату за житлово-комунальні послуги не здійснювала. У вересні 2017 року ОСОБА_2 виїхала з квартири виїхала з орендованого приміщення, не попередивши власника житла та не провела повний розрахунок заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач на даний час приміщенням не користується, щодо пошкодження майна та невиконання умов договору суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Частина 3 ст. 815 ЦК України зобов'язує наймача своєчасно вносити плату за житло та комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

Згідно ч.1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

Аналізуючи розрахунок заборгованості та матеріальних збитків, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами їх підставність.

Так, свідок ОСОБА_3, підтвердив, що відповідач сплатила орендну плату за перший та останній місяць проживання.

Оскільки акт приймання - передачі квартири в оренду та акт повернення квартири, як це передбачено умовами договору оренди, між сторонами не був складений та оформлений належним чином, неможливо встановити період, за який відповідачка винаймала житлове приміщення.

Крім того, позивач не довів наявність в орендованому житлі майна, збиткі за пошкодження якого він просить стягнути з відповідача.

В матеріалах справи відсутні докази приймання вказаного майна відповідачем, відсутні докази його наявності в житловому приміщенні. Крім того, позивач не був позбавлений права перевіряти схоронність цього майна відповідно до п.6.3.1. договору та фіксувати його стан та пошкодження.

Також до суду не надано підтвердження належності даного майна саме позивачу, технічних паспортів на техніку, чеків про сплату послуг по відновленню пошкодженого майна, вартості даного майна, тому в цій частині позов також не підлягає до задоволення.

Також позивачем до матеріалів справи не долучені правовстановлюючі документи, на підставі яких позивач є власником та має право володіння, розпорядження, користування даним будинком. Відсутні докази та межі повноважень сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які перевіряли, складали та оформлювали документи від імені орендодавця ОСОБА_1

Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав також для стягнення неодержаного доходу (упущеної вигоди) та заборгованості за комунальні послуги.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Проте, дані вимоги на думку суду також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Як вбачається з наданих позивачем доказів правовідносини між ним та відповідачем виникли на підставі зобов'язальних правовідносин, а не з правовідносин із спричинення шкоди. А саме на підставі укладеного договору оренди житлового приміщення. Договором оренди, укладеним між сторонами не передбачалось сторонами, що випадку невиконання чи неналежного виконання сторонами взятих на себе обов'язків за договором вони повинні відшкодувати іншій стороні моральну шкоду та в якому розмірі. Відповідно і підстави для її відшкодування відсутні.

Неправомірних дій з боку відповідача ОСОБА_2, в результаті яких може бути стягнута моральна шкода судом не встановлено.

Вирішуючи питання стосовно стягнення судових витрат, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідним покласти судові витрати на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 526, 527, 610, 611, 629, 810, 815, 820 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян