Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-1173/2009 Головуючий у 1 інстанції Гончеренко П.П.
Провадження № 22-ц/778/1926/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОП «ЗМБТІ», Обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2» про визнання права власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОП «ЗМБТІ», Обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2» про визнання права власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку.

В позові зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно в вигляді садового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки №15 площею 0,0643 га для ведення садівництва, що розташовані в Обслуговуючому садівничому кооперативі «Художник-2» на землях Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги, однак, на протязі шестимісячного строку зі дня відкриття спадщини він не звернувся до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а прийняв спадщину фактично. При оформленні спадкових справ на вищезазначене спадкове майно з»ясувалось, що спадкодавець при житті не зареєстрував своє право власності на спадковий садовий будинок з господарськими спорудами.

Просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок літ. «А», службові прибудови літ. «а,а2», прибудови літ. «А1.А2,а3», підвал літ. «пд», мансарду літ. «мс», навіси літ. «Е,Б,Ж», сарай літ. «В»,козирок до В, вбиральню літ. «Г», баню літ. «Д», козирок до Д, паркани № 6, 10,14, ворота №1,8,11, водопровід №4, басейн №5, яму зливну №7, 13, замощення 1, хвіртку №9, свердловину №12 та земельну ділянку №15 площею 0,0643 га для ведення садівництва, що розташовані в Обслуговуючому садівничому кооперативі «Художник-2» на землях Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в поряд спадкування за законом на садовий будинок літ. «А», службові прибудови літ. «а,а2», прибудов літ. «А1,А2,а3», підвал літ. «пд», мансарду літ. «мс», навіси літ. «Е,Б,Ж», сарай літ. «В»,козирок до В, вбиральню літ. «Г», баню літ. «Д», козирок до Д, паркани № 6, 10,14, ворота №1,8,11 водопровід №4, басейн №5, яму зливну №7, 13, замощення 1, хвіртку №9, свердловину №12., та земельну ділянку №15 площею 0,0643 га для ведення садівництва, що розташовані в Обслуговуючому садівничому кооперативі «Художник-2» на землях Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яка належала ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 06.04.1995 року Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3, особа яка не приймала участі в розгляді справи, проте вважає, що вказаним рішенням суду порушені її права, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити факт прийняття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за нею та за ОСОБА_4 у рівних долях право власності в порядку спадкування за законом на спірне майно.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що на час смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтвердження вказаного факту надала суду лист №04-42/3-6/338 від 14.03.2018 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно в вигляді садового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки №15 площею 0,0643 га для ведення садівництва, що розташовані в Обслуговуючому садівничому кооперативі «Художник-2» на землях Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

З заявами про прийняття спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно листа №04-42/3-6/338 від 14.03.2018 року виданого Відділом Реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, на час смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 57).

Правовідносини виникли в період дії ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.. 524 ЦК України (1963 року), спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.. 529 ЦК України (1963 року), спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина померлого.

Статтями 548,549 ЦК України (1963 року), спадкоємець вважається прийнявши спадщину, якщо він на протязі шестимісячного строку зі дня відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, або прийняв спадщину фактично.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_5, та фактично прийняв спадщину, оскільки тільки він був зареєстрований та мешкав з спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Реалізацією права на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОП «ЗМБТІ», Обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2» про визнання права власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку.

Відтак ОСОБА_3 не була стороною у справі, не залучалася до участі у справі в якості відповідача.

Згідно ст.. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до приписів ст. 527 ЦК України (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Частиною 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст.549 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах справи наявні взаємовиключні довідка Житлово-експлуатаційної дільниці №582 ВРЕЖО №8 від 09.04.2009 року (а.с.8) та лист №04-42/3-6/338 Відділу Реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.03.2018 року (а.с.57)

З довідки від 09 квітня 2009 року вбачається, що ОСОБА_4 був постійно зареєстрований та мешкав за адресою АДРЕСА_1 разом з померлим батьком ОСОБА_5, інших зареєстрованих осіб за цією адресою не було.

Згідно листа №04-42/3-6/338 від 14.03.2018 року виданого Відділом Реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, на час смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 57).

Відтак, апеляційний суд не може визнати достовірно доведеним і безсумнівним факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 лише позивачем ОСОБА_4

Зазначені обставини, які мають значення при вирішенні цієї справи, не були з'ясовані і не досліджувались судом першої інстанції, що призвело до помилкового вирішення справи.

Сукупність досліджених обставин справи та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що рішення суду першої інстанції, яким визнано право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4, безпосередньо стосується законних прав та обов'язків ОСОБА_3, яка не була залучена до участі у справі та яка проживала та була зареєстрована за однією адресою з батьком ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та входить до кола спадкоємців першої черги за законом.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не з'ясував усіх обставин справи, не встановив кола спадкоємців після померлого ОСОБА_5, що призвело до помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання права власності.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір сплачений ОСОБА_3 при зверненні до суду з апеляційною скаргою у розмірі 2550 грн. (а.с. 49).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382-384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2009 року у цій справі в частині визнання права власності скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОП «ЗМБТІ», Обслуговуючий садівничий кооператив «Художник-2» про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

В іншій частині позову рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2550 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: