Дата документу 18.05.2018
Справа № 334/8312/17
Провадження № 2/334/1697/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі судового засідання Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що їй на праві власності належить 17/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова), 47, на підставі договору дарування. Її матері ОСОБА_3, яка померла 26.01.2016р., належало на момент смерті 16/50 частин будинку. Після смерті матері позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 для оформлення спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 08.11.2017р. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/50 часток житлового будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно. Вищезазначена обставина перешкоджає позивачці реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.

Відповідачем заперечень проти позову не надано.

У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову та просила його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Представник відповідача пояснив, що вимоги позову про визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом ґрунтуються на вимогах закону, а тому заперечень проти позову немає.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2016р. померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №349841.

Позивачка ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС №346434.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого увійшло 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі, та 16/50 часток земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вказаною адресою.

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 08.11.2017р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі з тих підстав, що правовстановлюючий документ на вищевказану частку житлового будинку спадкоємцем не наданий у звязку з його відсутністю.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Належність спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі підтверджується матеріалами справи.

Так, на підставі свідоцтва №906 про право особистої власності на житловий будинок, виданого Запорізьким міськкомунгоспом виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів 29.11.1982р., 33/50 часток житлового будинку №47 по вул. Ульянова у м. Запоріжжі належало ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів №274/14 від 18.11.1982р.

Згідно договору дарування від 31.01.1992р., р.№2-326, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар 17/50 часток житлового будинку №47 по вул. Ульянова у м. Запоріжжі, які належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва №906 про право особистої власності на житловий будинок.

Таким чином, після укладення договору дарування і на момент смерті ОСОБА_3 на праві власності належало 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Ульянова у м. Запоріжжі.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах інвентаризаційної справи вищезазначеними правовстановлюючими документами, відомостями ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», викладеними у листі від 17.08.2017р. №8892.

Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємець за законом, належним чином прийняла спадщину, спадкодавцеві на законних підставах належало на праві власності 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі, однак відсутній оригінал відповідного правовстановлюючого документу, що стало підставою для відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявні підстави для визнання права на спадщину у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 16/50 часток житлового будинку №47 по вул. Михайла Грушевського (раніше Ульянова) у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 26.01.2016р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного рішення 20.04.2018р.

Суддя: Турбіна Т. Ф.