САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/2012/17
УХВАЛА

16 травня 2018 року у м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порите Мобіліті», про визнання частково недійсним кредитного договору, визнання недійсним графіка платежів, визнання недійсним пунктів додатку до кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться на стадії судового розгляду зазначена цивільна справа.

21 серпня 2017 року позивачем за зустрічною позовною заявою було подано до суду заяву про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що у провадженні суду перебуває зазначена справа, в забезпечення виконання кредитного договору №50007799 від 04.03.2013 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" був укладений договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля "VOLKSWAGEN POLO", об'ємом двигуна 1598, 2012 року, номер кузова ХW8ZZZ61ZDG027191, державний номер НОМЕР_1, колір темно-синій. 06.10.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1, на користь ТОВ "Порше Мобіліті" предмета застави автомобіля "VOLKSWAGEN POLO". Головним державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 10.11.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 предмета застави автомобіля "VOLKSWAGEN POLO". Таким чином, у випадку визнання судом вимог зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору №50007799 від 04..03.2013 року укладеним між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_1В, спричиняє недійсним правочин щодо його забезпечення, а саме договору застави транспортного засобу автомобіля "VOLKSWAGEN POLO".

На підставі викладеного просить суд вжити заходи щодо забезпечення возову шляхом накладення арешту на автомобіль "VOLKSWAGEN POLO" об'ємом двигуна 1598, 2012 року, номер кузова ХW8ZZZ61ZDG027191, державний номер НОМЕР_1, колір темно -синій. Зупинити стягнення автомобіля, передати автомобіль на зберігання ОСОБА_1

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року заяву позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Заборонено відчуження автомобіля марки "VOLKSWAGEN POLO" об'ємом двигуна 1598, 2012 року випуску, номер кузова ХW8ZZZ61ZDG027191, державний номер НОМЕР_1, колір темно-синій. В іншій частині задоволення заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року ухвалу С амарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року про забезпечення позову скасовано справу направлено на новий розгляд.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року ««Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Предметом спору, як в первісному позові, так і в зустрічному є кредитний договір №50007799 від 04 березня 2013 року, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5В питання щодо автомобіля марки Volkswagen Polo, 2012 року випуску, д/н НОМЕР_1, в даному цивільно-правовому спорі не вирішується.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до наявних у справі матеріалів, ОСОБА_1 не надав жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Також відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Оскільки зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» є матеріально-правовими вимогами немайнового характеру, то вони не можуть бути забезпечені шляхом заборони відчуження майна.

З врахуванням вказаних обставин, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у справі шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.О. Сухоруков