Справа № 739/335/18
Номер провадження 2/739/192/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря Худорба Р.Г.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай). 02.04.2018 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме доповнила первинну позовну заяву вимогою про встановлення факту неправильності запису у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0137131 від 04.11.1996 року, де вказано неправильно прізвище правоволодільця «Оріх» та вважати правильним прізвище «Орех».

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.12.2000 року померла її баба (по батьковій лінії) ОСОБА_5 і належне їй право на земельну частку (пай) було успадковане її сином ОСОБА_6, тобто батьком позивачки ОСОБА_1. 18.10.2004 року батько позивачки також помер і позивачка належним чином прийняла його спадщину до складу якої входить належне бабі право на земельну частку (пай), а також право на земельну частку (пай) належне її батьку. Після смерті батька на його імя було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Оскільки вказаний державний акт був виданий після смерті батька, то він рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20.11.2017 року визнаний недійсним. Враховуючи набуття бабою та батьком позивачки за життя права на земельну частку (пай), яке батько позивачки успадкував після смерті матері, а позивачка - після смерті батька та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя батька, а також зважаючи на відсутність на даний час документів, які б підтверджували право баби та батька на земельну частку (пай), позивачка зазначає, що позбавлена можливості належним чином оформити прийняту спадщину і змушена звернутися за захистом свого права до суду.

У судове засідання позивачка не зявилася, при цьому подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу без її участі .

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову повністю. Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_7 у судове засідання нез»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне.

Як встановлено, 16.12.2000 року в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області померла ОСОБА_5 (а.с. 8).

Ще за життя ОСОБА_5 на імя ОСОБА_8 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0137131, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Чернігівської області (а.с. 16). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_8 на земельну частку (пай) 5,76 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, у звязку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» (а.с.18).

Позивачка є донькою ОСОБА_6, який в свою чергу був сином ОСОБА_5, що підтверджується їх свідоцтвами про народження, а також свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки (а.с.9-10).

Після смерті ОСОБА_5 спадщина останньої була належним чином прийнята її сином відповідно до статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР), який фактично вступив в управління та володіння майном своєї матері і з якою постійно проживав на день її смерті (а.с.12). При цьому інші спадкоємці у ОСОБА_5 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 13). 18.10.2004 року в с. Леньків, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.10.2004 року серії І-ЕЛ №208151 (а.с.8).

За життя ОСОБА_6 на імя ОСОБА_9 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0137139, яким було посвідчено право ОСОБА_9 на земельну частку (пай) 5,76 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Чернігівської області(а.с.17). 20.10.2004 року у порушення вимог ст. 25 Цивільного кодексу України на імя ОСОБА_9, як особи, якій належно право на земельну частку (пай), ОСОБА_2 районною державною адміністрацією було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №076120, який рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27.11.2017 року визнано недійсним (а.с.15)

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З наведеного вище висновується, що сертифікат, який посвідчував право на земельну частку (пай), що входить до складу спадкового майна, є недійсним.

Позивачка ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого батька ОСОБА_6, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.03.2012 року №29852869, за заявою ОСОБА_10 (прізвище змінено на «Ступницька» після реєстрації шлюбу, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 352235 від 28.12.2016 року) після померлого 18.10.2004 року ОСОБА_6, ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №52524759 та видано свідоцтво про право на спадщину на частку в статутному фонді ТОВ «Зоря» с. Леньків, Новгород-Сіверського району (а.с.11).

Відповідно позивачка ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого батька ОСОБА_6 відповідно до статей 1261, 1269 ЦК України, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому інші спадкоємці у ОСОБА_6 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 11).

Отже, після смерті ОСОБА_6 в силу положень 1218, 1220 ЦК України, спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме право на земельну частку (пай) розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах, а також право на земельну частку (пай) розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах, успадковане ним після ОСОБА_11, з моменту її відкриття перейшла до спадкоємця ОСОБА_1 за законом.

Проте згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_12 ОСОБА_2 районного нотаріального округу Чернігівської області № 324 від 16.02.2018 року видати свідоцтво про право на спадщину на земельні частки (пай), що знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району, Чернігівської області і належав померлому 18.10.2004 року ОСОБА_6 на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЧН 0137139 та померлій 16.12.2000 року ОСОБА_5 на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЧН №0137131, неможливо, оскільки правовстановлюючі документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем не надані, тому питання щодо оформлення прав на зазначене майно має вирішуватися у судовому порядку (а.с.14). Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Частиною другою статті 2 вказаного Закону передбачено, що одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_6, однак це право не визнається у звязку з недійсністю документа, яким воно посвідчувалося, а також право на земельну частку (пай) розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_5, і в подальшому було успадковане ОСОБА_6, однак це право не визнається у звязку з відсутністю документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дані права позивачки шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай), що належали ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

З приводу заявленої позивачкою вимоги про встановлення факту неправильності запису прізвища правоволодільця «Оріх» у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН №01373731, замість правильного «Орех» - суд зазначає, що частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки судом встановлено, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН №01373731 допущена описка у прізвищі прововолодільця, яка не може бути виправлена установою, якою був виданий даний правовстановлюючий документ і від нього залежать спадкові права позивачки ОСОБА_1, судом прийнято до спільного провадження дану заяву з первинним позовом.

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 25.01.2018 року вбачається, що на території вказаної сільської ради ОСОБА_8 не проживала, водночас проживала ОСОБА_5 (а.с. 12).

Викладене свідчить, що саме ОСОБА_5 є особою яка за життя набула право на земельну частку (пай) розмір 5,76 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, однак в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0137131, який посвідчував відповідне право, було допущено описку в написанні прізвища ОСОБА_5 та замість прізвища «Орех» було вказано «Оріх», тому судом встановлені підстави для задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 1218, 1220, 1261, 1269, Цивільного кодексу України, статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Встановити факт неправильності запису у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН №01371131 від 04.11.1996 року, а саме те, що у сертифікаті помилково записано прізвище «Оріх», замість правильного «Орех». Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,76 (пять цілих сімдесят шість сотих) в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_5, яка померла 16.12.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,76 (пять цілих сімдесят шість сотих) в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Зоря», розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_6, який помер 18.10.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура