Справа № 744/1181/17 Провадження № 22-ц/795/594/2018 Головуючий у I інстанції Смага С. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Бобрової І.О.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

за участю секретаря Шкарупи Ю.В.,

Сторони:

позивач Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в інтересах якого поданий позов заступником прокурора Чернігівської області,

відповідач ОСОБА_1,

відповідач Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області,

розглянув клопотання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, що підтримано прокурором Прокуратури Чернігівської області, про відмову від позову заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_1, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2018 року у задоволенні позову заступника прокурора Чернігівської області (вулиця Князя Чорного, будинок № 9, місто Чернігів, 15400) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (проспект Миру, будинок номер 14, місто Чернігів, 14000, ідентифікаційний код в ) до ОСОБА_1 (вулиця Садова, будинок номер 32, місто Семенівка Чернігівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області (вулиця ОСОБА_2, будинок номер 2, місто Семенівка Чернігівської області, 15400, ідентифікаційний код в ) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник прокурора Чернігівської області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення статей 2, 3, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 263 ЦПК України, статей 203, 215 ЦК України, ст.15 Закону України «Про оренду землі», статей 13, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель». На думку апелянта висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Ухвалою судді апеляційного суду від 20.04.2018 у справі було відкрито апеляційне провадження і справа ухвалою суду від 23.04.2018 була призначена до судового розгляду.

23 травня 2018 року в судовому засіданні під час розгляду Апеляційним судом Чернігівської області даної цивільної справи представником Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області подано заяву про закриття провадження у справі у звязку з відмовою від позову. Заява обґрунтована тим, що шляхом укладення між Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки внесено зміни. Відповідачем приведено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки згідно з вимогами чинного законодавства.

Також в заяві про відмову від позову ставить питання про стягнення з відповідачів судових витрат, у звязку з тим, що обставини, що були підставою предявлення позову, перестали існувати вже після предявлення позову, що стало причиною для подачі заяви про відмову від позову.

Дана заява була підтримана в судовому засіданні прокурором Прокуратури Чернігівської області.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області, яка підтримана прокурором Прокуратури Чернігівської області, про відмову від позову.

Із заяви позивача слідує, що наслідки відмови від позову, що передбачені ст.256 ч.2 ЦПК України йому зрозумілі.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Приписами п.3 ч.1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Аналізуючи заяву Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області про відмову від позову, яка підтримана прокурором Прокуратури Чернігівської області, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для її відхилення чи підстав для неприйняття такої відмови. Повноваження представника Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_3 зазначені в дорученні №31-25-0.661-13423/2-17 від 25.09.2017, копія якої приєднана до матеріалів справи (а.с.156).

Зважаючи на те, що прокурор та позивач, усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії, відмовилися від позову та просять провадження у справі закрити, подавши відповідну заяву, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено. З огляду на це колегія суддів вважає, що відмову позивача від позову слід прийняти, а оскаржуване судове рішення визнати нечинним із закриттям провадження у справі.

Заява в частині стягнення з відповідачів судового збору за подання позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 142 ч. 2, 3 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суть позовних вимог зводилася до визнання недійсними договору оренди земельної ділянки, що укладений між відповідачами, з підстав недотримання сторонами договору істотних умов, передбачених Законами України «Про оренду землі» та «Про оцінку земель».

З наданої Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області заяви про відмову від позову, яка підтримана прокурором Прокуратури Чернігівської області, вбачається, що до оспорюваного позивачем та прокуратурою договору були внесені зміни та приведено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки до вимог чинного законодавства.

Внесення змін до оспорюваного договору та розірвання договору за згодою сторін не є тотожними позовним вимогам прокурора про визнання договорів недійсними. Тому підстави для відшкодування судових витрат прокурора та позивача за рахунок відповідачів відсутні.

Проте, наявні підстави для застосування ч.2 ст. 142 ЦПК України щодо повернення прокурору 50% судового збору, що сплачений при подачі апеляційної скарги.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою прокурор за вимогу немайнового характеру сплатив 2400 грн, що підтверджується платіжним дорученням №741 від 05.04.2018 (а.с.129).

З огляду на це з державного бюджету Прокуратурі Чернігівської області слід повернути 50 відсотків судового збору, а саме 1200 грн.

Керуючись ст.142 ч.2, ст.373, 255 ч.1 п.4, ст. 256 ЦПК України

у х в а л и в :

Заяву Головного Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, що підтримана прокурором Прокуратури Чернігівської області, про відмову від позову, задовольнити.

Прийняти відмову від позову заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_1, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Розяснити позивачу та прокурору наслідки відмови від позову, що передбачені ст.256 ЦПК України.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2018 року визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Повернути Прокуратурі Чернігівської області з державного бюджету 50 відсотків судового збору - 1200 грн, що сплачений при подачі апеляційної скарги за платіжним дорученням №741 від 05.04.2018.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду, як касаційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складений 24.05.2018.

Головуючий:Судді: