ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м.Суми

Справа №584/165/18

Провадження № 22-ц/788/843/18

Апеляційний суд Сумської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Криворотенка В.І.,

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1,

заінтересовані особи: Сафонівська сільська рада Путивльського району Сумської області, Мазівська сільська рада Путивльського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області у складі судді Крєпкого С.І. від 04 квітня 2018 року, постановлену у м. Путивль Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що рішенням 13 сесії 23 скликання Мазівської сільської ради народних депутатів від 04 квітня 2001 року ОСОБА_1 була передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 4,399 га, яка розташована на території Мазівської сільської ради і складається із трьох земельних ділянок: рілля, сіножаті, пасовищ. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право приватної власності на землю підтверджується державним актом серії ІІ-СМ №034651 від 10 квітня 2001 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №486.

У звязку з тим, що належна заявнику земельна ділянка не була сформованою і не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, здійснення державної реєстрації речових прав на неї відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» неможливо; ОСОБА_1 звернувся за розробкою документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

02 січня 2018 року відділ у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру вніс відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 2,6620 га, рілля, кадастровий номер :07:003:0094.

Разом з тим, рішеннями від 04 січня 2018 року відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо двох інших земельних ділянок - сіножаті та пасовища з тих підстав, що їх площа в державному акті не відповідає площі в електронному документі.

Посилаючись на те, що в державному акті помилково зазначено сумарну площу двох земельних ділянок - 1,737 га, замість окремої площі кожної земельної ділянки 1,0944 га та 0,627 га; усунення невідповідностей в інший спосіб неможливо, заявник просив установити факт, що має юридичне значення, а саме: дійсна площа земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №034651, виданий 10 квітня 2001 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №486, становить: сіножаті - 1,0944 га, що розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області; пасовища - 0,6427 га, що розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 04 квітня 2018 року заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що реєстратор відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації земельних ділянок з тих підстав, що їх площі, зазначені в Державному акті, не відповідають площі в електронному документі; є перетин ділянок з ділянкою кадастровий номер :10:000:0059, площа співпадає на 0,0678%. Тобто, виникає спір про право, який вирішується в позовному провадженні.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги він зазначив, що висновок суду щодо спору про право спростовується оригіналом державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, а також відсутністю заперечень органів місцевого самоврядування, які залучені як заінтересовані особи до участі у справі. Суд не урахував, що підставою для звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є допущена у державному акті технічна помилка, яку виправити в інший спосіб неможливо.

Заінтересовані особи на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції не подали у письмовій формі відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені. ОСОБА_1, Сафонівська сільська рада Путивльського району Сумської області подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України), визначені частиною першою ст. 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідні роз'яснення викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

У справі, яка переглядається, суд установив, що на підставі рішення Мазівської сільської ради народних депутатів від 04 квітня 2001 року ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,399 га, розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серія ІІ-СМ №034651, виданий 10 квітня 2001 року і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №486.

Згідно з кількісною характеристикою земель, переданих у приватну власність, всього земель 4,399 га, з них ріллі 2,662 га, кормових угідь 1,737 га (ас.7).

Рішенням Відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04 січня 2018 року №РВ-018 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: площа в Державному акті не відповідає площі в електронному документі (ас. 11).

Рішенням Відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04 січня 2018 року відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: площа в Державному акті не відповідає площі в електронному документі; перетин ділянок з ділянкою :10:000:0059, площа співпадає на 0,0678 (ас. 12).

Згідно з технічною документацією з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1, площа сільськогосподарських угідь: рілля 2,6620 га, сіножаті 1,0944 га, пасовища 0,6427 га (ас.13-27).

Відповідно до статей 22, 23 ЗК України від 18.12.1990 № 561-ХП, який був чинним на час виникнення права у заявника, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ст. 78 ЗК України (у редакції станом на 04 січня 2018 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1, 2 статті 116 цього Кодексу визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Установивши, що відділ у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відмовив ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: площа в Державному акті не відповідає площі в електронному документі; перетин ділянок з ділянкою :10:000:0059, площа співпадає на 0,0678, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки виникає спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження. Право подати позов на загальних підставах заінтересованим особам роз'яснено.

Посилання у скарзі на відсутність доказів, які б свідчили про заперечення будь-яких заінтересованих осіб проти встановлення факту дійсної площі земельних ділянок, є безпідставним, оскільки факт невідповідності площі земельних ділянок і перетину з іншою земельною ділянкою встановлений рішеннями відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, які не скасовані. З урахуванням цих обставин суд дійшов правильного висновку про спір про право.

Інші доводи апеляційної скарги (наявність у заявника державного акту на право приватної власності на землю, технічні помилки тощо) також на правильність висновків суду не впливають.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскарженого судового рішення не впливають, суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Біляєва

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_2