Справа № 681/413/18
УХВАЛА

"17" травня 2018 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщара А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Салюк Т.М.,

заявника-боржника ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, приватного виконавця ОСОБА_3, представника стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні в м. Полонне цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області ОСОБА_3, -

встановив:

27.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив: визнати рішення і дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області ОСОБА_5 (далі приватний виконавець) неправомірними; скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника, обидві від 20.03.2018 року.

В обґрунтування скарги зазначав, що, отримавши 27.03.2018 року поштою зазначені вище копії постанов, йому стало відомо про те, що стягувачем у даних виконавчих провадженнях є кредитна спілка «Патнер-Плюс», а документом для стягнення судовий наказ № 2н-165/2008, виданий Полонським районним судом 10.10.2008 року, про існування якого йому нічого не відомо. Разом з тим, до постанови виконавця не додано жодних документів, в тому числі судового наказу, договору про надання кредиту, заяви стягувача про примусове виконання тощо. Крім того, в період винесення судового наказу термін предявлення виконавчих документів до виконання становив один рік та приватних виконавців на той час не було, а тому приватний виконавець мав би відмовити для стягувача у відкритті виконавчого провадження.

Щодо незаконності постанови про арешт майна вказав, що така винесена з порушенням вимог ст.ст.55, 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у нього будь-якого рухомого чи нерухомого майна немає, а арешт рухомого майна, що не підлягає державній реєстрації, може бути накладено лише після проведення його опису, чого зроблено не було.

В судовому засіданні скаржник та його представник адвокат ОСОБА_2 вимоги скарги підтримали із наведених вище підстав.

Приватний виконавець ОСОБА_3 скаргу заперечив, пояснив, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», котра разом із викликом до приватного виконавця була направлена боржнику, але останній не з`явився на прийом до виконавця, де міг би ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Також зазначив, що стягувач не пропустив строк предявлення виконавчого документу до примусового виконання, оскільки такий строк було перервано у звязку з предявленням судового наказу до виконання у відділ державної виконавчої служби, яким в послідуючому було винесено постанову про повернення виконавчого документу через неможливість його виконання.

Щодо винесення постанови про арешт майна боржника приватний виконавець пояснив, що дана постанова винесена правомірно, так як відповідно до отриманих відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 володіє 1/5 частиною квартири № АДРЕСА_1.

Представник стягувача ОСОБА_4 при розгляді справи проти скарги заперечила, пояснила, що згідно судового наказу з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 присуджено стягнути в солідарному порядку на користь кредитної спілки «Партнер-Плюс» заборгованість за кредитним договором. Вказане судове рішення було пред`явлено до виконання у відділ державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції, однак, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу, так як боржник ОСОБА_1 ніде не працює та пенсію не отримує, після чого стягувач звернувся із відповідною заявою про прийняття до провадження судового наказу приватним виконавцем, на що він мав право.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 10.10.2008 року Полонським районним судом по справі № 2н-165/2008 р. видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Партнер-Плюс» 15933 грн. 38 коп. заборгованості за договором про надання кредиту, який набрав законної сили 28.10.2008 року та строк предявлення його до виконання становить три роки (а.с.17).

Як вбачається з даних відмітки, що міститься на зворотній стороні судового наказу, його виконання проводилося управлінням Пенсійного фонду України в Полонському районі та в подальшому було повернуто стягувачу без виконання, так як ОСОБА_1 не проходить групи інвалідності.

07.09.2016 року державним виконавцем Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області по зазначеному судовому наказу заведено виконавче провадження № 54000422, однак, згідно постанови від 11.12.2017 року (а.с.16) виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Партнер-Плюс» 10506 грн. 02 коп. заборгованості повернуто стягувачу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а дії державного виконавця щодо виявлення такого майна виявилися безрезультатними.

Відтак, 27.02.2018 року кредитна спілка «Партнер-Плюс» звернулася до приватного виконавця ОСОБА_3 із заявою за вих. № 12 (а.с.54) про прийняття до виконання зазначеного вище судового наказу № 2н-165 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та 20.03.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56020601 (а.с.53).

Цього ж дня (20.03.2018 року) приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 11556 грн. 62 коп. (а.с.43).

Зазначені постанови, а також виклик приватного виконавця були направлені боржнику 20.03.2018 року за вих. №№ 413, 414, 416 (а.с.41, 42, 52).

При цьому, в матеріалах виконавчого провадження міститься Інформаційна довідка № 122710794 від 03.05.2018 року, з якої вбачається, що за відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/5 частина квартири № АДРЕСА_2 (а.с.27-29).

Вирішуючи питання законності доводів скарги, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Правовідносини, які виникають у процесі виконання судового рішення регулюються Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон).

Згідно статей 3, 5 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів, а примусове виконання таких рішень покладається також на приватних виконавців.

Відповідно до частин 1, 5 статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

За положеннями пункту 5 розділу ХІІІ Закону (Прикінцеві та перехідні положення)

виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, оскільки державний виконавець Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області по вищезазначеному судовому наказу, який перебував на виконанні у вказаному відділі, 11.12.2017 року виніс постанову про повернення стягувачу судового наказу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а кредитна спілка «Партнер-Плюс» 27.02.2018 року звернулася до приватного виконавця ОСОБА_3 із заявою про прийняття до виконання судового наказу № 2н-165 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, а тому приватний виконавець 20.03.2018 року правомірно, у строки визначені ст.12 Закону, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 56020601.

Згідно ст.48 Закону (частини 1, 2, 5) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст.50 Закону звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна

У разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, приватний виконавець, у відповідності до наведених норм Закону, здійснив накладення арешту на1/5 частину квартири № АДРЕСА_2, власником якої є боржник.

Керуючись наведеним, ст.ст.259-261, 353, 354, 450, 451 ЦПК України суд, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На ухвалу суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.05.2018 року.

Боржник ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс 30500.

Стягувач Кредитна спілка «Партнер-Плюс», ідентифікаційний код 26515575, місцезнаходження: м. Полонне, вул. Лесі Українки, 109 офіс 46, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області ОСОБА_3, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87 офіс 405, поштовий індекс 29000.

Суддя: