Справа №489/5629/17 23.05.2018
Справа № 489/5629/17
Провадження № 22-ц/784/729/18 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З. Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивачки ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Тихонової Н.С. об 10 годин 11 хвилин в приміщенні того ж суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Позивачка зазначала, що за рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2010 року з ОСОБА_4 на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., починаючи з 21 жовтня 2010 року.

На теперішній час зазначений розмір аліментів є недостатнім, а матеріальний стан відповідача змінився, оскільки він має постійне місце роботи, а тому має можливість сплачувати аліменти в частці від його доходу (заробітку).

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд змінити розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 та стягувати в подальшому з відповідача аліменти в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, які було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Ленінського районного суду від 17 грудня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі суми, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду до досягнення нею повноліття. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва по цивільній справі №2-5783/2010 року на виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2010 року відкликано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального, просила його скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити її позов в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст. 141 Сімейного кодексу України в рівній мірі стосується обох батьків.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що з 14 червня 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2010 року було розірвано (а.с. 9).

Від подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2010 року і до досягнення нею повноліття (а.с.11).

При визначенні розміру аліментів суд, зокрема враховував і розмір заробітної плати відповідача, який на той момент становив 930 грн. на місяць.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Як на підставу задоволення своїх вимог, позивачка посилається на те, що на теперішній час збільшилися потреби на навчання, розвиток доньки, а відповідач має постійний дохід, його матеріальний стан значно покращився у завязку з чим він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час малолітня ОСОБА_5, проживає разом з матірю у квартирі №АДРЕСА_1 (а.с.10).

Позивачка працює в ТОВ «ВО Дармера» пакувальницею, її середньомісячний заробіток становить 1 687,5 грн. (а.с.46-47).

Згідно довідки Інгульського відділу ДВС від 8 листопада 2017 року позивачка отримує з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. на підставі виконавчого листа №2-5783 від 20 січня 2011 року (а.с.12).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 посилався на те, що він вдруге одружений, має від шлюбу малолітню доньку, ніде офіційно не працює, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також на його утриманні знаходяться його батьки пенсіонери.

Так з матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2017 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_6 з якою від подружнього життя має малолітню доньку- Бабіч Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с 28-29).

Дружина відповідача ОСОБА_6 працює в ПП «Компанія Крокус-Ком» та з 22 листопада 2017 року по даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує державну допомогу.

З копії трудової книжки видно, що з 3 грудня 2007 року відповідач працював інженером сервісної служби в ПП Компанія «Водна техніка» та з 25 листопада 2016 року за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України його звільнено (а.с.30).

Між тим, під час апеляційного розгляду справи відповідач пояснив, що за трудовими контрактами надає консультації в магазині риболовецьких снастей, є блогером, а також його задіяно у рекламі певної продукції. Його середньомісячний дохід складає 3000- 3500 грн.

Допитана в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_7 також підтвердила, що неодноразово бачила відповідача в магазині риболовецьких снастей, під час надання консультацій ОСОБА_4 покупцям магазину.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 з 23 березня 2018 року є власником 1/3 частини квартири №76, розташованої по вул. Херсонське шосе, будинок №40 в м. Миколаєві (а.с. 81).

Крім того відповідач зазначав, що розмір аліментів, який він сплачує на утримання доньки є недостатнім та він згоден сплачувати половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у розмірі 930 грн. (1860 грн. / 2).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, колегія суддів вважає за можливе збільшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_4 до 1000 грн. щомісячно.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України піддягає зміни в частині визначення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_4, зазначивши їх розмір 1000 грн. щомісячно.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. (640 грн. за подання позову)+ (960 грн. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року змінити в частині визначення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_4, зазначивши їх розмір 1000 грн. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_8