Р І Ш Е Н Н Я№ 127/12917/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Скульська І.Д.,

за участі позивача ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3: адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 р. з метою забезпечення позову заборонено Вінницькій районній державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, який помер 01.02.2011 р.

Позов мотивовано тим, що 01.02.2011 р. помер батько позивача - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на будинок по вул. Фестивальній, 26 с. Махнівка (раніше с. Красне) Вінницького району Вінницької області. Він є спадкоємцем першої черги за законом разом з матір"ю (дружиною спадкодавця) ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6 На час відкриття спадщини він проживав зі спадкодавцем по вул. Фестивальній, 26 с. Махнівка, що підтверджується його реєстрацією в цьому помешканні, тобто, спадщину прийняв. В 2015 р. він дізнався про існування заповіту від 22.07.2005 р., посвідченого секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за яким ОСОБА_6 заповів усе майно онуці - відповідачу ОСОБА_3 Вважає, що зазначений заповіт є недійсним, оскільки не відповідає волевиявленню ОСОБА_6 та складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Батько ОСОБА_6 станом на на час посвідчення заповіту - 22.07.2005 р. був практично незрячим, не міг читати, у звязку з чим посвідчення заповіту повинно було відбутись при свідках. Відомості про свідків заносяться в заповіт. Вимоги закону не були виконані при посвідченні заповіту, в зв"язку з чим є підстави для визнання його недійсним. Просить визнати недійсним заповіт від 22.07.2005 р., вчинений від імені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_9, що посвідчений секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, за № 58.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник - адвокат ОСОБА_2 позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, пояснили, що заповіт є нікчемним з моменту складання, оскільки ОСОБА_6 був незрячий, а тому через фізичні вади посвідчення заповіту мало відбутись при свідках. Секретар Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_10 самостійно зачитала заповіт, що є порушенням вимог закону. Просять позов задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити, суду пояснили, що підстав для визнання заповіту недійсним немає, оскільки волевиявлення ОСОБА_6 було вільним, що підтверджується власноручним підписом у заповіті, який ніким не оспорюється, показаннями свідка - секретаря сільської ради про те, що заповідач ОСОБА_6 сам прийшов, висловив своє бажання щодо змісту заповіту, власноручно підписав заповіт. Належного доказу - висновку судової експертизи про стан здоров"я спадкодавця ОСОБА_6, зокрема, про стан його зору на час посвідчення заповіту, чи міг він бачити, суду не надано, а довідка лікаря з висновком про те, що заповідач не міг бачити, є неналежним доказом. Крім того, позивач не проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, у звязку з чим спадщину не прийняв. Заявили про застосування позовної давності до вимоги позивача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 01.02.2011 р. помер ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45)

На а.с. 42-48 - копія спадкової справи №343/2011 до майна померлого 01.02.2011 р. ОСОБА_6

08.06.2011 р. до Вінницької районної державної нотаріальної контори відповідач ОСОБА_3 (онука спадкодавця ОСОБА_6А.) подала заяву про прийняття спадщини. (а.с. 43)

ОСОБА_7 (дружина спадкодавця ОСОБА_6А.) та ОСОБА_8 (дочка спадкодавця ОСОБА_6А.) відмовились від прийняття спадщини, про що подали заяви нотаріусу відповідно 15.06.2011 р. і 12.07.2011 р. (а.с. 48, 48-зворот)

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований з 20.01.2006 р. по вул. Фестивальній, 26 с. Красне Вінницького району Вінницької області (а.с. 14), тобто за адресою місця проживання до смерті спадкодавця ОСОБА_6 Заяви про прийняття спадщини після смерті батька нотаріусу позивач ОСОБА_1 не подавав.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 22.07.2005 р., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що матиме право за законом, заповідає своїй онуці ОСОБА_9 (а.с. 104)

Свідок ОСОБА_10 (працювала секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області) суду пояснила, що як посадова особа органу місцевого самоврядування вчиняла нотаріальні дії, в тому числі мала право посвідчувати заповіти. Памятає, що посвідчувала заповіт ОСОБА_6, який прийшов самостійно до неї (без сторонньої допомоги) з проханням скласти заповіт на онуку ОСОБА_9 Перевіривши необхідні документи та волевиявлення ОСОБА_6, вона надрукувала заповіт, прочитала його вголос, після чого ОСОБА_6 власноручно підписав заповіт. Свідків при написанні заповіту не було, вона не вбачала в цьому необхідності. ОСОБА_6 не казав, що погано бачить, прийшов без окулярів.

Тобто, свідок, яка посвідчувала заповіт, підтвердила, що волевиявлення ОСОБА_6 щодо складання заповіту на онуку Мороз (тепер ОСОБА_3) Н.М. відповідало його внутрішній волі.

На а.с. 77- відповідь Комунальної установи Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи №844/03-02/02 від 24.11.2017 р., згідно якої в ОСОБА_6 оперована ІV ст. глаукома відкрито-кутова обох очей, ускладнена катаракта обох очей. Глаукомотозна атрофія зорових нервів. VIS-OD експ. 0,005 OS- 0,01.

Згідно відповіді Вінницької центральної районної лікарні Вінницької області №364 від 24.04.2018 р. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на диспансерному обліку з 25.02.2004 р. у лікаря-окуліста поліклінічного відділення Вінницької ЦРКЛ з діагнозом: оперована термінальна глаукома обох очей. Хворі відносяться до категорії незрячих (сліпих). Станом на 22.07.2005 р., при такому діагнозі і гостроті зору, хворий прочитати та власноруч підписати самостійно не міг. Заключення виписане з диспансерного журналу, інших медичних документів не збереглось. (а.с. 132)

На а.с. 6 - копія титульної сторінки амбулаторної карти ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена 22.06.2005 р. На цьому ж аркуші - копія сторінки з амбулаторної карти, з записом окуліста від 21.06.05, скарги на втрату зору на обидва ока. Чи є зазначена сторінка із записом від 21.06.2005 р. з амбулаторної карти ОСОБА_6 від 22.06.2005 р. судом не перевірено (оригіналу документа суду не надано).

На пропозицію суду провести документальну судово-медичну експертизу щодо стану зору спадкодавця на час складання заповіту, сторони не погодились.

Згідно ст. 1247 ч. 1-3 ЦК України (загальні вимоги до форми заповіту) заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1247 ч. 4 ЦК України, ЗУ від 21.09.2010 р., норма діє з 20.04.2011 р.). Тобто на час посвідчення заповіту ОСОБА_6 (22.07.2005) зазначена норма ще не діяла.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1253 ч. 1, 2 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою.

Відповідно до абз. третього частини другої ст. 1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Статтею 1252 ЦК України регулюється посвідчення заповіту іншою посадовою, службовою особою.

Судом встановлено, що форма заповіту, дійсність якого оспорюється позивачем, відповідає вимогам ст. 1247 ч. 1-3 ЦК України (загальні вимоги до форми заповіту), зокрема:

- заповіт складено у письмовій формі (а.с. 104),

- у заповіті зазначено місце та час його складення (с. Пултівці Вінницького району Вінницької області, 22.07.2005 р., о 09-10 год.);

- заповіт особисто підписаний заповідачем ОСОБА_6, про що зазначила свідок ОСОБА_10, яка як секретар Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області посвідчувала заповіт, крім того, підпис заповідача ОСОБА_6 в заповіті ніким не оспорюється;

- суду не надано належних доказів того, що заповідач ОСОБА_6 особисто підписати заповіт не міг, в зв"язку з чим заповіт мав бути підписаним відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України, в якій йдеться про те, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє;

- заповіт посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування (секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області), визначеною у ст. 1251 ЦК України.

Згідно ст. 1257 ч. 1 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Судом не встановлено того, що заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також того, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тобто ознак нікчемності заповіту судом не встановлено.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ст. 1257 ч. 2 ЦК України).

Суду не надано доказів того, що волевиявлення заповідача ОСОБА_6 не було вільним і не відповідало його волі. Свідок ОСОБА_10, яка як секретар Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області посвідчувала заповіт ОСОБА_6, суду пояснила, що при посвідченні заповіту встановила особу заповідача, дієздатність його перевірила, з"ясувала, яке заповідач хоче зробити особисте розпорядження на випадок своєї смерті, прочитала складений заповіт вголос, заповідач власноручно підписав заповіт. Крім того, дійсність підпису в заповіті заповідача ОСОБА_6 ніким не оспорюється, доказів того, що в силу психічного захворювання чи з інших причин заповідач не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними на час складання заповіту суду не надано. Прочитання вголос тексту заповіту секретарем сільської ради не заперечує наявності при складанні заповіту вільного волевиявлення заповідача.

Отже, судом встановлено, що на час складання заповіту волевиявлення заповідача ОСОБА_6 було вільним і відповідало його волі.

На а.с. 88 зворот - копія заяви ОСОБА_1 від 10.09.2012 р., а на а.с. 88 - копія акту від 19.08.2012 р., в яких йдеться про те, що позивач ОСОБА_1 постійно проживає разом з дружиною з 1997 року у будинку по вул. Гагаріна, 7 с. Красне Вінницького району Вінницької області. Тобто, в цих документах йдеться про те, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 (01.02.2011 р.) позивач ОСОБА_1 був зареєстрований в будинку спадкодавця по вул. Фестивальній, 26 с. Красне, але фактично проживав у будинку по вул. Гагаріна, 7 с. Красне. Встановлення факту непроживання позивача постійно з спадкодавцем на час відкриття спадщини не входить в предмет позову, що розглядається у цій справі. Відповідного судового рішення про встановлення зазначеного факту на теперішній час немає, тому підстави для встановлення того, що позивач є неналежним у цій справі, оскільки не прийняв спадщину після смерті батька, відсутні.

Позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, без поважної причини, оскільки заповіт складено 22.07.2005 р., заповідач помер 01.02.2011 р., через 6 місяців з"ясовано коло спадкоємців і наявність заповіту, позивач як спадкоємець за законом першої черги міг довідатись про порушення свого права (презумпція можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, про яку зазначено в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р., справа 6-2469цс16). Про застосування позовної давності заявлено стороною позивача.

На підставі викладеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 не доведено, тому в його задоволенні потрібно відмовити з підстав недоведеності.

Позивачем подано клопотання про постановлення окремої ухвали в зв"язку з порушенням законодавства при реєстрації в будинку по вул. Фестивальній, 26 с. Красне, що входить в спадкову масу після смерті ОСОБА_6, матері позивача і дружини спадкодавця - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (88 років), відсутністю правових підстав проживання її в цьому помешканні, а також з приводу чинення перешкод йому в проживанні в зазначеному будинку з боку матері ОСОБА_7 і сестри ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 Оскільки правомірність реєстрації і проживання матері позивача в будинку, а також усунення перешкод в користуванні житлом позивачу не входили в предмет позову, що розглядається у цій справі, відповідні обставини судом не встановлювались, ці спірні питання не можуть вирішуватись шляхом постановлення окремої ухвали, а можуть бути предметом іншого позову, тому підстав для постановлення окремої ухвали суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1247, 1252, 1253, 1251, 1257, 1268 ЦК України,

ст.ст. 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 262 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_1 Євтихія Архиповича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01.02.2011 р., посвідченого 22.07.2005 р. секретарем Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за №58.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Апеляційного суду Вінницької області.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, с. Махнівка (Красне), вул. Фестивальна, 26, Вінницький район, Вінницька область;

відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1.

Повне рішення виготовлено 24.05.2018 р.

Суддя О.О.Венгрин