ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м.Суми

Справа №582/195/13-ц

Провадження № 22-ц/788/498/18

Апеляційний суд Сумської області в складі колегії судд ів судової палати у цивільних справах:

головуючого Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Криворотенка В.І.,

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

учасники справи:

заявник - прокурор Недригайлівського району в інтересах держави в особі територіальної громади Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області,

заінтересована особа - Недригайлівська районна державна нотаріальна контора,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, який не брав участі у справі, на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області в складі судді Жмурченка В.Д. від 12 березня 2013 року, ухвалене в смт Недригайлів Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У березні 2013 року прокурор Недригайлівського району в інтересах держави в особі територіальної громади Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області подав заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) площею 3,29 га. Сертифікат на право на земельну частку (пай), зареєстрований 24 квітня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 557, не витребуваний (знаходиться у Відділі Держземагентства у Недригайлівському районі Сумської області).

Посилаючись на те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 нотаріусом не заведена, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, прокурор Недригайлівського району просив визнати відумерлою спадщину, до складу якої входить земельна частка (пай) площею 3,29 га, та передати її у власність територіальної громади смт Терни Недригайлівського району Сумської області.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 березня 2013 року заяву задоволено.

Рішення мотивовано тим, що після смерті ОСОБА_2 спадкоємці за заповітом та законом відсутні, спадщина ними не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив один рік, а тому є законні підстави для визнання спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував питання щодо кола спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_2, а тому прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси особи, що не була залучена до участі у справі.

Роменська місцева прокуратура, яка є правонаступником прокуратури Недригайлівського району, подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з тих підстав, що мати заявника - ОСОБА_3 не прийняла спадщину після своїх батьків, отже, у ОСОБА_1 після її смерті не виникає права на прийняття спадщини після своєї баби ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник прокуратури Вортоломей М.Ф. просив закрити апеляційне провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені. Тернівська селищна рада подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. Останнє постійне місце проживання спадкодавця - смт Терни Недригайлівського району. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила земельна частка (пай) площею 3,29 га. Сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстрований 24 квітня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 557, але не витребуваний. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємці за законом і за заповітом відсутні; спадщина ними не прийнята.

Установивши ці обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про визнання спадщини відумерлою.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкуванні за законом їх померлому родителю.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 ЦК УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З огляду на матеріали справи, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкоємці нотаріусу заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не подавали; спадкова справа не була заведена і свідоцтво про право на спадщину не видавалося (ас. 12).

Разом з тим, довідкою-характеристикою Тернівської селищної Ради від 17 квітня 2017 року № 351-02-27 підтверджується, що на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_2 проживали її чоловік ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (ас. 31).

Отже, ОСОБА_5 - чоловік ОСОБА_2 прийняв спадщину в порядку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадкоємицею першої черги була ОСОБА_3 - дочка спадкодавця і мати особи, яка подала апеляційну скаргу. Факт родинних відносин підтверджений.

ОСОБА_3 прийняла спадщину після батька ОСОБА_5 в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідчено державним нотаріусом Недригайлівської районної державної нотаріальної контори 15.11.2011, зареєстровано в реєстрі за №1-948 (спадкова справа № 427/2011).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, права та обов'язки (спадщина) від якої в силу статті 1216 ЦК України перейшли до інших осіб (спадкоємців), зокрема до сина ОСОБА_1

Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_1, що не був залучений до участі у справі, а тому визнає доводи апеляційної скарги обґрунтованими.

Крім того, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення, не урахував, що діюче на час відкриття внаслідок смерті ОСОБА_2 спадщини законодавство не передбачало визнання спадщини відумерлою, оскільки за положеннями частини третьої статті 524 ЦК УРСР 1963 року якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці

позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом

спадкоємства переходило до держави.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі (п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК).

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення у даній справі про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_1, що не був залучений до участі у справі, а тому скасовує оскаржене рішення і ухвалює нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Недригайлівського району в інтересах держави в особі територіальної громади Тернівської селищної ради Недригайлівського району про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 березня 2013 року скасувати.

У задоволенні заяви прокурора Недригайлівського району в інтересах держави в особі територіальної громади Тернівської селищної ради Недригайлівського району про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Біляєва

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

Дата складення повного судового рішення - 29 травня 2018 року

Суддя-доповідач О.М.Біляєва