АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3694/18 Справа № 199/7487/17 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту неправильності запису в актах громадянського стану, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про встановлення факту неправильності запису в актах громадянського стану, заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту неправильності запису в актах громадянського стану.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить ухвалу суду від 25 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У жовні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про встановлення факту неправильності запису в актах громадянського стану, заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с1, 2).

В обґрунтування вимог своєї заяви ОСОБА_2 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В актовому записі про смерть НОМЕР_1 від 25 вересня 1996 року, складеному Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було помилково вказано дату народження померлої ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, замість вірної - ІНФОРМАЦІЯ_1. З метою усунення неправильності запису про народження його матері ОСОБА_3 у свідоцтві про смерть, ОСОБА_2 звернувся до Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, отримав висновок - роз'яснення про неможливість внести зміни до актового запису цивільного стану НОМЕР_1 від 25 вересня 1996 року у зв'язку з документальною непідтвердженістю. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просив суду встановити неправильність запису дати народження в акті громадянського стану про смерть його матері ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 25 вересня 1996 року, складеному Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобов'язати Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису НОМЕР_1 від 25 вересня 1996 року про смерть його матері ОСОБА_3, змінити дату народження, вказавши дату народження померлої - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту неправильності запису в актах громадянського стану (а.с.4).

Відмовляючи у відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 25 жовтня 2017 року посилався на ч.3, ч.4 ст.256 ЦПК України (в редакції від 01.01.2005 року).

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Слід зазначити оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі взагалі не мотивована, не визначено осіб, з якими у заявника існує спір про право.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичний факт за своєю правовою суттю є передумовою правовідносин, встановлення якого може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження лише за умови, що він має юридичний характер, тобто відповідно до закону викликає юридичні наслідки, такі як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій, в іншому ж випадку, тобто у разі наявності в заяві будь-яких вказівок на породження спору, такі заяви розглядаються в порядку позовного провадження.

Суд першої інстанції на вищезазначене належної уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді