УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м.Суми

Справа №583/183/14-ц

Номер провадження 22-ц/788/573/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Хвостика С.Г., Собини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

учасники справи:

заявник Охтирський міжрайонний прокурор в інтересах територіальної громади Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2014 року в складі судді Мовчан Н.В., ухваленого у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із заявою 17.01.2014 року, Охтирський міжрайонний прокурор в інтересах територіальної громади Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області просив визнати спадщину, а саме земельну ділянку площею 4,49 га, загальною вартістю 82198,95 грн., згідно державного акту серії ІІІ СМ №017765, зареєстрованого 26.03.2002 року за №494, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, відумерлою, а також передати у власність територіальної громади с. Довжик в особі Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області вказану земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті ОСОБА_2 22.08.2006 року, відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із вказаної земельної ділянки. За повідомленням Охтирської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що свідчить про відсутність заповіту спадкодавця та про неприйняття спадщини. Тому, посилаючись на ст. 1277 ЦК України, просив визнати вказану спадщину відумерлою.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2014 року заяву задоволено: визнано відумерлою спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 22.08.2006 року, у вигляді земельної ділянки площею 4,49 га, що знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області загальною вартістю 82198,95 грн., згідно державного акту серії ІІІ СМ №017765, виданого 26.03.2002 року; передано у власність територіальної громади с. Довжик в особі Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області земельну ділянку площею 4,49 га, що знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, загальною вартістю 82198,95 грн., згідно державного акту серії ІІІ СМ №017765, виданого 26.03.2002 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1, який не був залучений до розгляду справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при постановленні оскаржуваного рішення судом було не повно зясовано усі обставини справи, оскільки наявний заповіт складений померлою ОСОБА_2 на його імя від 12.02.1998 року, який не скасований, не змінювався, недійсним або нікчемним не визнавався. Вказує, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2016 року було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлою ОСОБА_2

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

ОСОБА_1 доводи скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Представник Довжицької сільської ради проти задоволення скарги не заперечив.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що будь-які відомості про спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні, спадкова справа не заводилась, заповіт не посвідчувався, тому на підставі положень ст. 1277 ЦК України, визнав спадщину відумерлою та передав її територіальній громаді.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 22.08.2006 року померла ОСОБА_2, яка проживала на день смерті одна по вул. Мічуріна, 24, в с. Довжик Охтирського району сумської області (а.с. 5, 6, 43).

За інформацією з витягу зі Спадкового реєстру від 10.12.2013 року після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась (а.с. 4).

Відповідно до державного акту №017765 серія ІІІ-СМ, виданий 26.03.2002 року, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 4,49 га, що розташована на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6-8, 41).

Також, встановлено, що 12.02.1998 року ОСОБА_2 був складений заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона мала право, заповіла ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем виконкому Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 32 (а.с. 45).

Як повідомив заявник оригінали заповіту разом із державним актом на право приватної власності на землю та договором оренди він зберігав у себе, але звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вперше у листопаді 2016р. на що йому було відмовлено через сплив шестимісячного строку про прийняття спадщини, ці обставини стали підставою для звернення до суду.

За його зверненням рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2016 року, що набрало законної сили, встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 22.08.2006 року, згідно заповіту від 12.02.1998 року, складеного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (а.с. 46-47).

Як повідомили прокурор та представник сільської ради це рішення ними не оскаржено.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем, який заявив своє право на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_4

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Аналогічні положення містить і Цивільний процесуальний кодекс України в редакції чинній на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України, у редакції чинній на час звернення прокурора до суду із заявою, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

З огляду на викладене, суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою і додатково вирішувати питання про передачу її територіальній громаді у порядку розгляду справи в порядку окремого провадження не може, оскільки сам факт визнання спадщини відумерлою вже є підставою для переходу її у власність територіальної громади, на що не звернув уваги суд першої інстанції і помилково вирішив питання щодо передачі відумерлої спадщини у власність територіальної громади.

Крім того, при встановлені фактів для вирішення питання визнання спадщини відумерлою у їх сукупності, а саме: 1) відсутності спадкоємців за заповітом і за законом; 2) усунення усіх спадкоємців від права на спадкування; 3) неприйняття спадкоємцями спадщини; 4) відмова усіх спадкоємців від прийняття спадщини, судом не з'ясовувалось питання про наявність спадкоємців за заповітом, яке не було з'ясовано і прокурором при подачі заяви до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення його прав, як спадкоємця за заповітом на спадщину, у тому числі і земельну ділянку площею 4,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отже ним заявлено спір про право щодо спадщини, яка залишилась після померлої ОСОБА_2, яке є підставою для залишення заяви прокурора без розгляду та вирішення питання в порядку позовного провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково розглянув дану заяву в порядку окремого провадження. Заінтересовані особи мають право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення зави Охтирського міжрайонного прокурора, поданої в інтересах територіальної громади Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, тому колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, із залишенням заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України з Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 182,70 грн. у відшкодування фактичного понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2014 року скасувати.

Заяву Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах територіальної громади Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Розяснити заінтересованим особам про їх право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Стягнути з Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області на користь ОСОБА_1 182,70 грн. у відшкодування фактичного понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: С.Г.Хвостик

ОСОБА_5