Справа № 630/216/18
Провадження № 2/630/178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/216/18 (провадження №2/630/178/18) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 - представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 83,90 кв.м., житловою площею 50,40 кв.м., та житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 89,30 кв.м., житловою площею 53,40 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

В обґрунтування заявленого позову представник позивача ОСОБА_1 вказувала, що батьки позивача побудували житловий будинок літ. «А-1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Після смерті батька позивача ОСОБА_4, спадщину прийняли позивач та її мати ОСОБА_5, але право власності на житловий будинок так і не оформили. Після смерті ОСОБА_5 позивач не має змоги оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки її батьки не зареєстрували право власності на вказані житлові будинки. Саме тому вона була змушена звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не з'явилася, але вказувала в позові, що повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, вказувала, що повністю визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Спірним є домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яке не зареєстровано.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 04 березня 1959 року та копії рішення виконавчого комітета Люботинської міської ради Харківської області від 17 січня 1959 року земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 надана в безстрокове користування ОСОБА_4 для будівництва житлового будинку.

Станом на 1959 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку ОСОБА_4 набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, виданого відділом РАГС Люботинської міської ради Харківської області.

Враховуючи, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву № 1240/01-21 від 27 квітня 2018 року вбачається, що за наявними в архіві даними, згідно із записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в період 1990-1995 років до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Тому суд приходить до висновку про те, що спадщину у виді домоволодіння прийняли дружина спадкодавця ОСОБА_5 та донька спадкодавця ОСОБА_2 по 1/2 частині домоволодіння відповідно кожна, як спадкоємці першої черги, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, так як використовували житловий будинок для проживання, що підтверджується записами книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 стало належати в 1/2 частині ОСОБА_2 та в 1/2 частині ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданого відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тому з ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_5, яка складається з 1/2 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 586/02-14 від 08 травня 2018 року після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 2013 року по 2018 рік нікому не видавались.

Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Та обставина, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5, визнається відповідачем ОСОБА_3.

Факт родинних відносин між спадкодавцями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та спадкоємцем ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4, виданого в палаці одруження «Жовтневий» м. Харків 21 лютого 1981 року та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5, виданого відділом РАГС Люботинської міської ради Харківської області 06 червня 1962 року.

Таким чином ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги успадкувала домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд задовольняє позов повністю та визнає за нею право власності на вказане домоволодіння в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», ганком літ. «а», навісом літ. «а1», загальною площею 83,90 кв.м., житловою площею 50,40 кв.м., та житловий будинок літ. «Б-2», загальною площею 89,30 кв.м., житловою площею 53,40 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24 травня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін