1Справа № 335/1696/18 2-з/335/67/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

25 травня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА», товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГ ІНВЕСТ», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА», товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГ ІНВЕСТ», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування шкоди.

Ухвалою від 23 лютого 2018 р. відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

24 травня 2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на все майно, що належить Товариству з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» в т.ч. на рахунки, відкриті у банківських установах, за виключенням обовязкових платежів, податків та зборів в межах заявленої суми позовних вимог 148 633,43 гривні.

В обґрунтування заяви зазначила, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди. Позивач звернулась до цього відповідача із заявою про здійснення страхового відшкодування 12 лютого 2018 р., Однак, станом на 22 травня 2018 р. страхова виплата не здійснена. Позивач вважає, що ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» намагається уникнути відповідальності та здійснення страхової виплати, що призведе до ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, що є порушення прав позивача як власника пошкодженого автомобіля. Тому, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на ускладнення або унеможливлення виконання можливого рішення суду просила заяву задовольнити.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Крім того, цивільна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому при розгляді даної заяви судове засідання не проводиться.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд дійшов таких висновків.

За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Предметом спору у справі є відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Обсяг позовних вимог відповідно до первинно поданої позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» складає сума страхового відшкодування 99 000,00 грн.

Крім того, 23 травня 2018 р. надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в якій вона, серед інших вимог, просить стягнути з ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» на її користь суму страхового відшкодування 76 702,00 грн. Тобто, позивач фактично зменшила позовні вимоги до цього відповідача, що є її правом відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

Разом із тим, забезпечити даний позов позивач просить шляхом накладання арешту на все майно, що належить ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», в т.ч. на рахунки, відкриті у банківських установах, за виключенням обовязкових платежів, податків та зборів в межах загальної заявленої суми позовних вимог до всіх відповідачів 148 633,43 гривні (відповідно до заяви про збільшення позовних вимог).

Отже, накладення такого арешту, про який просить позивач в порядку забезпечення позову, не буде співмірним із заявленими позивачем вимогами до відповідача ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА».

При цьому, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Так, мотиви позивача, якими обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зводяться до того, що в неї є підстави вважати про ухилення відповідача від виконання майбутнього рішення суду у цій справі. Однак, конкретних підстав позивач не зазначила, крім того, не вказала, з яких міркувань вона виходила в обґрунтування вказаного припущення.

Слід також зауважити, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про склад майна цього відповідача, на яке можливо накласти арешт, а також про наявність відповідних банківських рахунків.

Крім того, в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивача, зможе навпаки, перешкодити господарській діяльності товариства, а також порушити інтереси інших осіб (засновників, учасників).

Таким чином, суд вважає за неможливе застосувати у даній справі заходи забезпечення позову, про які просить позивач, з огляду на що у задоволення заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА», товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГ ІНВЕСТ», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя А.В. Шалагінова