Номер провадження: 22-ц/785/4303/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2018 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вячеславівни до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 районна адміністрація Одеської міської ради про визнання відповідача ОСОБА_2 такою особою, що втратила право користування квартирою під № 55, що знаходиться в будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2015 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по іншій цивільній справі № 522/24534/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Департаменту житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_5 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання недійсною угоди про відчуження квартири з громадського житлового фонду та припинення права власності (т.1 а.с. 75).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2017 року провадження у даній справі було відновлено (т. 1 а.с. 125).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, було залишено без розгляду (т.1 а.с. 194), але ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року вказану вище ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2017 року було скасовано, а дану справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с. 243-244).

20 лютого 2018 року позивач ОСОБА_3 подав адресовану суду свою письмову заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої цивільної справи № 522/24534/13-ц за його позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Департаменту житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_5 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання недійсною угоди про відчуження квартири з громадського житлового фонду та припинення права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20.02.2018 року задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вячеславівни до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_5 районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до вирішення іншої цивільної справи № 522/24534/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Вячеславівни, ОСОБА_2, Департаменту житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_5 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання недійсною угоди про відчуження квартири з громадського житлового фонду та припинення права власності, що розглядається Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Кравчук Т.С.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20.02.2018 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норрм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що від розгляду справи № 522/24534/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Вячеславівни, ОСОБА_2, Департаменту житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_5 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання недійсною угоди про відчуження квартири з громадського житлового фонду та припинення права власності, що розглядається Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Кравчук Т.С. залежить правильне вирішення справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вячеславівни до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Такий висновок суду є вірним.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити ці обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із позовними вимогами, позивачі вказували, що з 1995 року ОСОБА_2 не проживає в квартирі під № 55 будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі та не бере участь у витратах, повязаних з утриманням цієї квартири.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/24534/13-ц від 20 травня 2014 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Департаменту житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_5 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання недійсною угоди про відчуження квартири з громадського житлового фонду та припинення права власності.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2014 року було скасоване згадане рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/24534/13-ц від 20 травня 2014 року та ухвалене нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі, визнано незаконним та скасовано рішення виконкому ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів № 371 від 06.03.1992 року «Про продаж громадянам в приватну власність найманих ними квартир в будинках державного житлового фонду» в частині продажу ОСОБА_2 квартири № АДРЕСА_1 (колишня вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі; визнано недійсними договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 (вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі, укладений 09.04.1992 р. між Виконавчим комітетом ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів та ОСОБА_2, посвідчений Шостою одеською державною нотаріальною конторою за р. № 3-3317, а також дублікат цього договору купівлі-продажу, виданий 13.06.2013 р. Шостою Одеською державною нотаріальною конторою за р. № 5-599; припинено право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру під № 55 в будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога (вул.Перекопської дивізії) в м. Одесі ; та повернуто квартиру під № 55 в будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога (вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі до комунальної власності Одеської міської ради.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року вищевказані рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2014 року по цивільній справі № 522/24534/13-ц були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому рішенням Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 522/24534/13-ц від 07 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року, було задоволено частково позов ОСОБА_3, визнано незаконним п. 78 рішення виконкому ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів № 371 від 06.03.1992 року «Про продаж громадянам в приватну власність найманих ними квартир в будинках державного житлового фонду» в частині продажу ОСОБА_2 квартири № АДРЕСА_1 (колишня вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі; визнано недійсними договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_1 (вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі, укладений 09.04.1992 р. між Виконавчим комітетом ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів та ОСОБА_2, посвідчений Шостою одеською державною нотаріальною конторою за р. № 3-3317; повернуто у власність територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради квартиру під № 55 в будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі; встановлено порядок виконання цього рішення суду, за яким з набранням ним законної сили в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 09.04.1992 р. між Виконавчим комітетом ОСОБА_5 народних депутатів та ОСОБА_2 стосовно квартири під № 55 в будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога (вул. Перекопської дивізії) в м. Одесі, припиняється чинність як оригіналу та будь-яких дублікатів цього договору, зокрема й дублікату договору, виданого 13.06.2013 р. державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за р. № 5-599.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 серпня 2017 року вищевказані рішення Приморського районного суду від 07 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року по цивільній справі № 522/24534/13-ц скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Станом на теперішній час вказана цивільна справа № 522/24534/13-ц розглядається Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Кравчук Т.С., що підтверджується ухвалою цього суду першої інстанції від 15 грудня 2017 року.

З огляду на наведене та беручи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливає місце проживання власника, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про неможливість вирішення даної справи до вирішення іншої цивільній справі № 522/24534/13-ц, оскільки від рішення по цивільній справі № 522/24534/13-ц залежить вирішення даної справи.

Тобто, для вирішенні даної справи визначальним є той факт чи належить квартира під № 55 в будинку № 69-А по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі до комунальної власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради або є приватною власністю відповідача ОСОБА_2, та саме це питання має бути вирішене у цивільній справі № 522/24534/13-ц.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не повинен був зупиняти провадження, оскільки на цей день вже існує рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі № 552/19622/14-ц від 15.06.2015 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вячеславівни про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, яким усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_2 квартирою № 55, буд. 69 «А», по вул. Фонтанська дорога, м. Одеси, шляхом вселення ОСОБА_2 у дану квартиру, та зобовязано ОСОБА_3, ОСОБА_4 Вячеславівну не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 даною квартирою, зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вячеславівну не чинити перешкод в індивідуальному користуванні ОСОБА_2 окремою кімнатою площею 11,8 кв.м. з лоджією у квартирі № 55, буд. 69 «А», по вул. Фонтанська дорога, м. Одеси, не приймаються до уваги, оскільки це рішення не впливає на рішення суду про зупинення провадження у даній справі, а може бути враховано судом першої інстанції при розгляді справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та стосуються вже розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення при вирішенні питання про зупинення провадження не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20 лютого 2018 року про зупинення провадження - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24.05.2018 року

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

ОСОБА_7