Провадження №2/523/1392/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Щербан О.Д.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на психологічну несумісність, різні погляди на життя та життєві цінності. З 2015 р. сторони припинили фактичні подружні відносини та ведення спільного господарства, тому позивач вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та відповідач у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від адвоката відповідача ОСОБА_5 також надійшла заява про визнання ОСОБА_2 вимог про розлучення та розгляд справи без їх участі. В своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Сторони зареєстрували шлюб 20.06.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №401.

Подружжя має неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Причинами розпаду сім'ї стали психологічна несумісність, різні погляди на життя та життєві цінності, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини, спільного господарства не ведуть.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 24,105, 110-112 СК України, ст.ст.12,13,76,81,89, 200, 258-259,263-265,273, 354-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20.06.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №401, між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1), та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2), розірвати.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 29.05.2018 року.

Суддя: