Справа № 202/144/18
Провадження № 4-с/202/10/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, стягувач ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про відновлення виконавчого провадження -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на дії головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просить суд поновити заявнику строк на оскарження постанови Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про відновлення виконавчого провадження №51092127 від 17 листопада 2017 року з виконання виконавчого листа №202/9909/14-ц, виданого 25 березня 2016 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 11499,83 грн.; визнати неправомірною та скасувати вищезазначену постанову. В обґрунтування скарги зазначила, що заявник про вищезазначену постанову дізналась 10 січня 2018 року, оскільки будь-які документи по вищезазначеному виконавчому провадженню ОСОБА_1 не отримувала. Вважає, що підстав для винесення вищезазначеної постанову у державного виконавця не було, оскільки при її винесені державним виконавцем не були враховані положення ЗУ «про виконавче провадження», чинного на момент прийняття рішення. Так, при прийняті постанови про відновлення виконавчого провадження №51092127 головний державний виконавець Індустріального ВДВС керувався положеннями ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавче провадження підлягає відновленню лише у випадках, коли постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку. Разом із цим, таких підстав для відновлення вказаного виконавчого провадження №51092127 від 26 вересня 2016 року не була визнана судом незаконною чи скасована в установленому порядку.

В судове засідання заявник зі своїм представником не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду представником заявника ОСОБА_3 була подана заява про розгляд справи без її участі, в якій остання вимоги скарги підтримала у повному обсязі.

Представник Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Враховуючи положення ст.450 ЦПК України, відповідно до якої неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив проводити розгляд скарги без участі державного виконавця.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Індустріальному ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №51092127 з виконання виконавчого листа №202/9909/14-ц, виданого 25 березня 2016 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 11499,83 грн., яке постановою головного державного виконавця Коломоєцем К.В. про закінчення виконавчого провадження від 26 вересня 2016 року, було закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

17 листопада 2017 року, на підставі ст.41 ЗУ «Про Виконавче провадження», головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження №51092127 з виконання виконавчого листа №202/9909/14-ц, виданого 25 березня 2016 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 11499,83 грн.

Постановою головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 08 лютого 2018 року, по вищезазначеному виконавчому провадженні, було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

02 червня 2016 року прийнято Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-19, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, і з набранням чинності яким втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З аналізу вказаної норми Закону можна дійти висновку, що ч.1 ст.41 цього Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для відновлення виконавцем виконавчого провадження.

Однак, постанова головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження №51092127 від 26 вересня 2016 року не визнана судом незаконною та не скасована в установленому законом порядку.

З огляду на зазначене, у головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 були відсутні законні підстави для відновлення виконавчого провадження №51092127, тому суд вважає можливим визнати постанову головного державного виконавця Індустріального ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відновлення виконавчого провадження ВП №51092127 від 17 листопада 2017 року неправомірною.

Вирішуючи питання про поновлення строку для визнання вищезазначеної постанови головного державного виконавця Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відновлення виконавчого провадження ВП №51092127 від 17 листопада 2017 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» ршення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізналась 10 січня 2018 року, суд, на підставі ст.127 ЦПК України, приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку для оскарження вищезазначеної постанови.

За таких обставин, суд приходить до вимовку про задоволення скарги у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, стягувач ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про відновлення виконавчого провадження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про відновлення виконавчого провадження №51092127 від 17 листопада 2017 року з виконання виконавчого листа №202/9909/14-ц, виданого 25 березня 2016 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 11499,83 грн.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про відновлення виконавчого провадження №51092127 від 17 листопада 2017 року з виконання виконавчого листа №202/9909/14-ц, виданого 25 березня 2016 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 11499,83 грн.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_5