Справа № 564/506/18
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря судових засідань Забейди А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з матір'ю, позивач зазначає, що відповідач участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей не бере, чим ухиляється від покладеного ст. 180 СК України на нього обов'язку утримувати своїх дітей. Враховуючи, що відповідач є молодою, здоровою людиною, працездатного віку та керуючись ст. 180, 181, 182, 184 СК України просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
В судове засідання позивача ОСОБА_2 не з'явилася, просила суд розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначила, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтва про народженнята дітей серії НОМЕР_1 від 10.10.2011 року та серії НОМЕР_2 від 13.02.2013 року (а.с. 4-5).
Встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір'ю ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 625 від 07.03.2018 року виданною Пісківською сільською радою (а.с. 7).
Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1492 гривні, з 1 липня по 30 листопада - 1559 гривень, з 01 по 31 грудня - 1626 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 1860 гривні, з 1 липня по 30 листопада - 1944 гривень, з 01 по 31 грудня - 2027 гривень.
Судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.
Суд, визначаючи розмір аліментів, виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, відповідач є молодою, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Даний розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_6 (АДРЕСА_2) про стягнення аліментів - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у трудовій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 14 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СуддяО. С. Цвіркун