Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/1304/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 квітня 2005 року в м. Умані у віці 65 років померла її свекруха ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 являється вона. Окрім неї спадкоємцем за заповітом є відповідач по справі, який є сином покійної, в звязку з чим і дана заява подана нею в порядку позовного провадження, оскільки даний спір, а саме встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини, тобто з встановлення даного факту вбачається спір про право. Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину таким чином, що на день смерті проживала постійно разом з спадкодавцем та вела спільне господарство, проживала та проживає по даний час в спадковому будинку, користується ним та здійснює за будинком догляд. Відповідач також проживає в будинку та проживав разом з покійною на день смерті. Проте оформити спадщину вона позбавлена можливості, тобто отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у встановлені законом строки, передбачені ст.ст.1268-1270 ЦК України не подала до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3. Дана заява нею подана не була по тій причині, що вони проживали постійно разом, хоч покійна свекруха була зареєстрована за іншою адресою, але в своєму будинку, який належав їй на день смерті і частину якого вона заповіла їй, а частину відповідачу, вона проживала. Іншого способу врегулювати даний спір, окрім судового не має, в звязку з чим вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить ухвалити рішення суду, яким встановити факт, що вона ОСОБА_1, спадкоємець за заповітом проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою 26 квітня 2005 року на час відкриття спадщини.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, попередньо надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає повністю.

Суд, зясувавши обставини справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 26 квітня 2005 року., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СР № 003785 (а.с. 9).

Згідно заповіту, посвідченого 21 лютого 2005 року, ОСОБА_3 все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що вона за законом буде мати право на день її смерті, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами з приватизованою земельною ділянкою, що знаходяться в м. Умані, вул. Кармалюка, будинок №101, Черкаської області заповідала в рівних долях кожному: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серія ІV-УР № 1723647 виданого 2 листопада 1962 року ОСОБА_2 народився 10 жовтня 1962 року, його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно довідки, виданої квартальним комітетом №13 м. Умані гр. ОСОБА_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 в тому, що дійсно ОСОБА_3 по день своєї смерті, 26.05.2005р. проживала без реєстрації за адресою м. Умань вул. Кармелюка, 101. Разом з нею проживали однією сімєю та вели спільне господарство син ОСОБА_2, 10.10.1962р.н. та невістка ОСОБА_1, 4.03.1962р.н. (а.с. 14).

Постановою № 1415/02-31 від 21.12.2017 року державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться в м. Умань, вул. Кармелюка, 101, після смерті ОСОБА_3, померлої 26 квітня 2005 року, в звязку з відсутністю у спадкоємця факту прийняття спадщини (пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини) (а.с.15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із розяснень викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобовязані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього позивачу необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у позивача відсутні, то вона звернулася до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання ОСОБА_1 з її свекрухою ОСОБА_3 має бути встановлений.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст. 1268 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, спадкоємець за заповітом проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_3, померлою 26 квітня 2005 року на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Анатолій Борисович Коваль