АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1833/18 Справа № 172/419/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод», третя особа: Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про стягнення невиплаченої зарплати за час простою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод», третя особа: Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» Публічного Акціонерного Товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про стягнення невиплаченої зарплати за час простою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2017 року по справі № 203/2773/16-ц його було поновлено на роботі в Приватному акціонерному товаристві «Євраз Дніпровський металургійний завод», на посаді складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху з 13.05.2016 року. Наказом № 16/Д від 16.01.2017 року, з яким його було ознайомлено 20.01.2017 року, було поновлено на роботі на посаді складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху, наказано пройти медичний огляд, стажування з питань охорони праці, промислової безпеки та приступити до роботи. Після проходження медичного огляду він з'явився для проходження стажування до начальника залізничного цеху, який видав незаконне розпорядження № 120 від 25.01.2017 року, яким передбачено його переведення з посади складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху на посаду складача поїздів 5 розряду Північно-Західного району служби експлуатації залізничного цеху.

Від вказаного переведення він відмовився, про що вказав письмово у розпорядженні № 120 від 25.01.2017 року. При ознайомленні з Наказом № 16/Д від 16.01.2017 року позивачем було письмово повідомлено відповідача про те, що позивач є членом виборного профспілкового органу -Виконавчого комітету Первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського». Посада та робоче місце входять до умов трудового договору, тому їх зміна має здійснюватись за попередньою згодою виборного профспілкового органу, у разі членства працівника в ньому.

Оскільки відповідач не звертався до третьої особи для отримання попередньої згоди на зміну умов трудового договору, розпорядження № 120 від 25.01.2017 року є незаконним. На підставі вказаного незаконного розпорядження було видано перепустку, яка дозволяє перетинати лише пропускні пункти Північно-Західного району залізничного цеху, який є віддаленим від інших структурних підрозділів та з якого немає проходу в Східний район залізничного цеху. Внасідок цього позивач не може потрапити на своє робоче місце для проходження стажування з питань охорони праці, промислової безпеки та приступити до роботи. Своїм незаконним рішеннями та діями відповідач не відновив позивачу колишні умови праці відповідно до рішення суду, що призвело до неможливості виконувати роботу, передбачену трудовим договором. У зв'язку з цим позивач фактично знаходиться у простої не з своєї вини з 25.01.2017 року по теперішній час. Відповідно до Колективного договору відповідача, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку 100% тарифної ставки (окладу). Однак, відповідач не виплачує вказані кошти за час простою.

В звязку з чим, позивач просив суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Євраз Дніпровський металургійний завод" незаконно не нараховану та не виплачену заробітну плату за час простою не з вини працівника у розмірі: 28800 грн.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного Товариства "Євраз Дніпровський металургійний завод", третя особа Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки "Свобода Праці" Публічного Акціонерного Товариства "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" про стягнення невиплаченої зарплати за час простою відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що районним судом не враховані вимоги ст.252, ч.2 КЗпП України, відповідач не звертався до третьої особи для отримання попередньої згоди на зміну умов трудового договору, розпорядження №120 від 25.01.2017 року є незаконним, судом неправильно встановлено, що у даному випадку відбулось саме переведення, а не переміщення; яке допускається тільки за згодою працівника; позивача переводили на посаду, яка не обумовлена трудовим договором та посадовою інструкцією; своїми незаконними рішеннями та діями відповідач не відновив позивача на колишні умови праці відповідно до рішення суду від 16.01.2017 року; незаконно призначив стажування.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву в якому зазначив, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2017 року по справі № 203/2773/16-ц позивача було поновлено на роботі в Приватному акціонерному товаристві «Євраз Дніпропетровський металургійний завод», на посаді складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації Залізничного цеху з 13.05.2016 року. (том 1 а.с.51-54)

Згідно Наказу № 16/Д від 16.01.2017 року, з яким позивача було ознайомлено 20.01.2017 року, поновлено на роботі на посаді складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху, наказано пройти медичний огляд, стажування з питань охорони праці, промислової безпеки та приступити до роботи. (том 1 а.с.4-5).

25.01.2017 року начальником залізничного цеха видано розпорядження № 120 «Про проходження стажування», яким складача поїздів 5 розряду позивача направлено на ст. Новопрокатну, Північно-Східного району.

Розпорядження містить посилання на виробничу необхідність та тривалу непрацездатність складача поїздів залізничного цеху ОСОБА_2А.(а.с.6-7)

Після ознайомлення з розпорядженням № 120 від 25.01.2017 року, позивач письмово повідомив відповідача про те, що він не згоден з переведенням та вимагає надати йому перепустку для проходження на робоче місце, а саме на Східний маневровий район. Крім того, позивач повідомив відповідача про те, що він є членом виборного профспілкового органу - Виконавчого комітету Первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», і його посада та робоче місце входять до умов трудового договору, тому їх зміна має здійснюватись за попередньою згодою виборного профспілкового органу, у разі членства працівника в ньому.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач декілька разів намагався потрапити на територію підприємства через прохідні: Підземна, Центральна, Фасонно-літєйна та Заводоуправління, однак перепустка яка йому була видана на цих прохідних не спрацьовувала, про що було складено відповідні акти від 27.01.2017 року та зроблені відеозаписи.

Через неможливість потрапити на Східний маневровий район, позивач звертався з заявами до начальника відділу кадрів, та на гарячу лінію Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод», в яких зазначив, що згідно розпорядження №120 від 25.01.2017 року йому було запропоновано переведення на роботу складача поїздів Північно-Західного маневрового району залізничного цеху, але від переведення на цю посаду він відмовився, користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 32 КЗпП України, через що просив надати йому перепустку на територію підприємства, яка надає можливість проходу до його робочого місця у Східному маневровому районі, однак ці його вимоги виконані не були.

Відмовляючи у задоволені позову районний суд зробив правильний та обґрунтований висновок про те, що у зв'язку з виданням розпорядження від 25.01.17 року №120 на підприємстві не відбулось скорочення кількості посад та чисельності працівників, та не було змінено суттєві умови трудового договору. Тому позивача ОСОБА_2, який був складачем поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху було переміщено з Східного району служби експлуатації залізничного цеху на ту ж саму посаду Північно-Західного району залізничного цеху у межах посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних та усіх інших умов праці, що повністю відповідає правовій нормі ч.2 ст.32 КЗпП України, та не потребує згоди працівника та профспілкового органу.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві в установі, організації або в іншу місцевість хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускаються тільки за згодою працівника, за винятком випадків передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частин 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведення на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Таким чином, нормами діючого трудового законодавства визначено, що при переміщені діє принцип незмінності істотних умов договору, а саме незмінними залишаються всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади), власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-1178цс15 від 16 грудня 2015 року

Як вбачається зі змісту розпорядження відповідача від 25.01.2017 року №120 «Про проходження стажувань», позивач зобовязаний був виконувати роботу складачів поїздів 5-го розряду в структурному підрозділі, а саме залізничному цеху на станції Новопрокатна Півнично-Західного району згідно з графіком роботи №1а, з тривалістю робочої зміни 12 годин, у строк до одного календарного місяця, з оплатою по виконаній роботі.

Згідно із наказом (розпорядженням) відповідача №227/1 від 17.09.2014 року про прийняття на роботу позивач був прийнятий на роботу з 17.09.2014 року в структурний підрозділ відповідача залізничий цех, по професії складач поїздів 5-го розряду Східного району служби експлуатації, з тривалістю робочої зміни 12 годин, по графіку №1а.

Згідно Національного класифікатора професій України «Класифікатор професій» ДК003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327 чітко визначена назва посади «складач поїздів».

В штатному розписі залізничного цеху підприємства також зазначено посаду «складач поїздів» (том 2 а.с. 63-67).

Наказом відповідача від 16.01.2017 року №16/Д позивач був поновлений на роботі по професії складача поїздів 5-го розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху.

Таким чином, аналізуючи викладене слід дійти висновку, що структурний підрозділ підприємства не є, відповідно до положень класифікатора частиною найменувань посад працівників, а є лише конкретизацією тимчасового закріплення працівника за певним структурним підрозділом підприємства-роботодавця, що здійснюється на виконання Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а тому розпорядженням від 25.01.2017 року №120 відповідача тимчасово до одного календарного місяця було саме переміщено на інше робоче місце складача поїздів 5-го розряду станції Новопрокатна Півнично-Західного району в одному структурному підрозділі- залізничному цеху, без зміни істотних умов трудового договору, на що наполягав позивач як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

За своїм змістом функціональні обовязки складача поїздів 5 розряду станції Новопрокатна Півнично-Західного району залізничного цеху нічим не відрізняється від функціональних обовязків складачів поїздів 5-го розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху, на яку позивач був поновлений на роботі, що підтверджується робочими інструкціями №РИ (МП) 3300-149-2015, та №РИ (МИ)3300-152-2015, які міститься в матеріалах справи.

За викладених обставин згода позивача на його переміщення на інше робоче місце, відповідно до вимог ч.2ст.32 КЗпП України не потрібна, а тому порушень трудових прав позивача у тому числі як члена виборного профспілкового органу не відбулось.

Відповідно до вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст.34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

В порушення вимог ст.139 КЗпП України розпорядження роботодавця позивачем виконано не було, простою позивача на підприємстві не відбулось, а тому позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час простою також задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у задоволені цих позовних вимог, районний суд правильно зазначив, що переміщення відповідача на інше робоче місце складача поїздів відбулось з дотриманням вимог діючого законодавства, позивач свідомо не виконав розпорядження власника (розпорядження про переміщення), а при незгоді з розпорядженням про переміщення мав оспорювати це розпорядження в судовому порядку, одночасно дотримуватися виробничої дисципліни відносно виходів на роботу в робочі зміни на станцію «Новопрокатна» Північно-Західного району залізничного цеху. Натомість позивачем як способом захисту своїх прав обрано відсутність на робочому місці, що фактично свідчить про скоєння позивачем прогулу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з їх оцінкою та вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і, на думку колегії суддів, зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_4