Справа № 450/1495/17 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвськмй В.Є.
Провадження № 22-ц/783/500/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Куцика І.Б.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області про усунення порушень правонаступництва і спадкоємності, -

■

ВСТАНОВИЛА:

31 травня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з цивільним позовом до відповідача Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просив визнати його спадкоємцем і правонаступником права власності на земельну ділянку в 0,06 га, видану для ОСГ ОСОБА_4 і приватизовану на ОСОБА_5 згідно архівних документів.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_6

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не було прийнято до уваги рішення виконкому Водянської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 13 лютого 1992 року про надання його батькові - ОСОБА_4, земельної ділянки площею 0,06 га, та рішення сільської ради народних депутатів с. Зимна Вода від 10.02.1994 р. про передання в приватну власність цієї земельної ділянки його мамі -ОСОБА_5

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано добросовістність володіння ділянкою більш як 15 років підряд ОСОБА_2 та положення статті 119 Земельного Кодексу України, згідно якої незалежно від інших аргументів земельна ділянка належить ОСОБА_2

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням виконавчого комітету Водянської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району від 13.02.1992 №22 «Про виділення земельних ділянок під городи мешканцям сіл Зимноводівської сільської Ради народних депутатів» надано земельні ділянки під городи мешканцям сіл Зимноводівської сільської Ради народних депутатів з земель запасу сільської ради.

Згідно архівного витягу з вищевказаного рішення виданого Державним архівом Львівської області 22.07.2015 №3204/4.2, у списку жителів с. Зимна Вода, які отримали земельні ділянки під городи, під номером 357 значиться ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 0,06 га.

Відповідно до архівного витягу, виданого архівним відділом Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області 28.07.2015 №260 Протоколу Чотирнадцятої сесії Зимноводівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 10 лютого 1994 року, Зимноводівська сільська Рада народних депутатів надала безоплатно у приватну власність громадянам, які працюють чи працювали в сільському господарстві земельні ділянки до 0,06 га.

У списку жителів села Зимна Вода, яким надається земля у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства під номером 685 значиться ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів, а також інших випадків передбачених законом.

Частиною 6 статті 81 ЦК України, передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Суд вважає, що в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань та витребування додаткових доказів.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем всупереч зазначеним нормам закону не надано доказів на підтвердження свої покликань, як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог, не надано доказів того, що він їх не може здобути, не заявлено в судовому засіданні клопотання про витребування таких, а також не надано жодного доказу, які з власної ініціативи суд не вправі здобувати, щодо місця розташуваня спірної земельної ділянки, з метою визначення належного відповідача чи третьої особи, що могли б бути залучені судом до участі у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Також суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що невірним є обраний спосіб захисту порушених, невизнаних і оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, оскільки доказування в частині спадкоємництва та правонаступництва є взаємовиключним з доказуванням в частині набувальної даності, які регулюються різними нормами цивільного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене) Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268 , ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.