Справа 337/330/18
Провадження № 2/337/620/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Куліш Л.Е

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стягнення судового збору,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

У позові вказала, що квартира № АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності їй, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1/4 частині кожному. На даний час в квартирі зареєстровані вона, її діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, її онуки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та колишня дружина її сина ОСОБА_2, яка з листопада 2016 року в квартирі не проживає. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2017 року шлюб між ними розірваний. Просила визнати ОСОБА_2, такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 140 в будинку № 20 по вул.Козака Бабури в м.Запоріжжі та стягнути судові витрати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідачка колишня її невістка. Починаючи з 2015 року остання неодноразово збирала свої речи та уходила, потім поверталася, а з листопада 2016 року вона зібрала усі речі та пішла з дому, на зв'язок не виходить, де вона перебуває їй не відомо. В квартирі замки вони не міняли, ключі від квартири у відповідачки є. У неї троє дітей, які весь цей час проживають разом з батьком в цій квартирі. До реєстрації в квартирі відповідачка проживала разом з бабусею за адресою: АДРЕСА_2. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово не зявилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на адресу реєстрації судових повісток, копії позову та додатків до нього, але вона тривалий час не з'являлася у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний запис.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Як вбачається з довідки департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 05.03.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.03.2010 року по теперішній час, за цією адресою відповідачка повідомлялася про слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надали суду письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримають.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, квартира № АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/4 частині кожному (а.с.11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем є ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідачка була дружиною ОСОБА_4 але рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2017 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірваний (а.с. 13).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1 проживає з нею в одному підїзді. Їй відомо, що ОСОБА_1 проживає разом з сином та двома онуками. ОСОБА_2 невістка ОСОБА_11 та дружина ОСОБА_10, не зявляється у квартирі ОСОБА_2 приблизно два роки, бо проживає десь з іншим чоловіком.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1, їй відомо, що зараз в квартирі проживає ОСОБА_11, її син ОСОБА_13 та двоє онуків, до цього раніше з ними жив ще один онук. ОСОБА_13 розірвав шлюб з ОСОБА_2 ОСОБА_2 не проживає з ними, приблизно з 2015 року, раніше вона пропадала на кілька днів, останні півтора роки вона взагалі не живе у квартирі.

На підставі ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з листопада 2016 року, що підтверджується доказами, які є у матеріалах справи та поясненнями свідків, відзив на позов відповідачка суду не надала, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України, її необхідно визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( Жукова), 20, кВ. 140) такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 140 у будинку № 20 по вул. Козака Бабури ( Жукова) у м.Запоріжжі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено судом 24.05.2018 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик