Єдиний унікальний номер 264/5591/17 Номер провадження 22-ц/775/410/2018(м)

Головуючий у 1-й інстанції Іванченко А.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Попової С.А.,
суддів Гаврилової Г.Л., Ткаченко Т.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає разом із нею - в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.09.2017р., тобто з часу коли вона попередньо подавала заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що згодом був скасований за заявою відповідача. Також заявила позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, як тимчасово непрацездатної дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною - у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на матеріальну спроможність відповідача надавати у вказаному розмірі допомогу.
Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 03.11.2017р.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи утримання з 03.11.2017 року.

Вирішено питання з розподілом судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просить рішення в частині стягнення аліментів на утримання сина змінити, стягнувши аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку відповідача, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 22.09.2017р. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що банківський вклад на другу дитину відповідач відкрив тільки після подання нею заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_5 .

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не оскаржується.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 наголошує на наявності в нього двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , на утримання яких він зобов`язаний сплачувати аліменти, а також вказує на неможливість надавати синові ОСОБА_6 допомогу в інший спосіб, окрім як шляхом відкриття банківського рахунку, бо ця дитина мешкає на непідконтрольній державі території. Збільшення розміру аліментів, як просить позивач, перевищить його фінансові можливості і поставить у вкрай важке матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду в частині визначення дати, з якого має розпочатись стягнення аліментів змінити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 19.12.2016р. по 05.11.2019р. (а.с. 7).

З відомостей ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідач переказав гроші на відкритий 04.10.2017р. картковий рахунок на ім`я другої дитини ОСОБА_7 і на його утримання: 20.10.2017р. 1500грн., 23.11.2017р. - 1500грн. (а.с. 24, 26, 28).

За відомостями Військової частини НОМЕР_1 № 35 ОСОБА_2 є військовослужбовцем контрактної служби (а.с. 29).

Задовольняючи частково позов в оскаржуваній частині про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 180-182 СК України, врахував матеріальне положення дитини і платника аліментів, що є військовослужбовцем за контрактною службою, взяв до уваги наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини-утриманця, дійшов до висновку про наявність підстав для часткового стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, з якою проживає їх неповнолітній син, - в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів.

З такими висновками в повному обсязі погодитись не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом проаналізовано зібрані докази в порядку перевірки обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України.

Так, судом враховано відомості щодо службової діяльності платника аліментів, що є отримувачем грошового забезпечення з державного бюджету як військовослужбовця, його сімейне становище, при якому він має ще одну неповнолітню дитину утриманця ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи в частині розв`язання вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, ухвалив обґрунтоване рішення про часткове задоволення цих вимог стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача. Таке рішення побудовано на матеріалах, що в достатньому обсязі здобуті судом і окреслюють матеріальне становище платника аліментів. З урахуванням визначеного судом розміру аліментів на дитину ОСОБА_5 - 1/6 частка, дружину ОСОБА_1 1/6 частка (рішення в цій частині не оскаржується), а також із урахуванням обов`язку відповідача згідно зі ст. 180 СК України утримувати й іншу неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , принаймні на тому ж рівні, що і сина ОСОБА_5 , дотримуючись балансу майнових прав дітей, сумарний розмір аліментних зобов`язань становитиме 1/2 частину від всіх видів доходів відповідача. Такий розмір не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а його перевищення буде надмірним тягарем для платника.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо незгоди з відкриттям відповідачем банківського рахунку на іншу дитину не спростовують факту наявності у ОСОБА_2 другого неповнолітнього утриманця - дитини ОСОБА_6 , 2012р. (а.с. 26), окрім сина ОСОБА_5 , 2016р. Такі доводи не є підставою для зміни судового рішення в частині розміру присуджених аліментів в бік їх збільшення, бо на даний час за сімейним законодавством і прийнятими судовими рішеннями відповідач має зобов`язання з утримання трьох утриманців: дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і тимчасово непрацездатної дружини позивача ОСОБА_1 .

Разом з тим, рішення суду в частині часу, з якого має бути визначено початок сплати аліментів, підлягає зміні, з огляду на неправильне застосування судом в даній частині норм матеріального закону.

За правилом, визначеним у ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Як з`ясовано, ОСОБА_1 22.09.2017р. зверталась до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 . За заявою видано судовий наказ від 28.09.2017р.

За заявою ОСОБА_2 , вмотивованою наявністю в нього ще однієї неповнолітньої дитини, на яку він добровільно надає допомогу шляхом переказу коштів на картковий рахунок, відкритий за договором із банком 04.10.2017р., судовий наказ за ухвалою суду від 02.11.2017р. скасовано.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, за якими аліменти стягуються із дня подання заяви про видачу судового наказу (у даній справі 22.09.2017р.), беручи до уваги те, що умови для скасування судового наказу у зв`язку із відкриттям карткового рахунку на дитину ОСОБА_6 були створені безпосередньо платником аліментів ОСОБА_2 , колегія суддів вбачає наявність підстав для зміни початкової дати для стягнення аліментів 22.09.2017р.

Короткочасний період, що передує даті подання позову (з 22.09.2017р. по 03.11.2017р.), що супроводжується відсутністю відомостей про надання відповідачем матеріального забезпечення на дитину ОСОБА_5 , не перевищує максимального трирічного терміну, встановленого у ч. 2 ст. 191 СК.

Тож, правових перешкод для задоволення апеляційної скарги позивача в даній частині немає.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неправильного застосування норм матеріального права при розв`язанні частини вимог, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає зміні згідно вищенаведеного мотивування.

Порушень норм процесуального права, які могли призвести до неправильного вирішення справи, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За правилами ст. 141 «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, із урахуванням наслідків апеляційного розгляду, яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , а рішення суду змінено в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги позивачем, що була звільнена від цього виду витрат - в розмірі 960грн. (ставка судового збору по заявленим вимогам в суді першої інстанції 640грн. помножена на процентну ставку судового збору по апеляційній скарзі на судове рішення 150%).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини змінити в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 22.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.п. «а», «б», «в», «г» п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий С.А. Попова

Судді Г.Л.Гаврилова

Т.Б.Ткаченко

23.05.2018