Справа № 433/390/16-ц
Провадження № 88ц/782/5/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Авалян Н.М. (суддя-доповідач)

суддів - Дронської І.О., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Подрябінкіна Я.Г.

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьк Луганської області

заяву ОСОБА_2

про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення Апеляційного суду Луганської області

від 11 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ

26 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування першої черги за законом на спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 після смерті батька, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 а.с.3-12)

Позовна заява подана до Троїцького районного суду Луганської області відповідно до правил підсудності, визначених Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року № 1632-VІІ, яким встановлено порядок забезпечення розгляду справ, підсудність яких було змінено у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на частині території Луганської області та припиненням у зв'язку з цим діяльності судів на вказаній території.

Розпорядженнями Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14, від 12 вересня 2014 року № 29/0/38-14, від 08 грудня 2014 року № 56/0/38-14 підсудність Жовтневого районного суду м.Луганська була змінена та віднесена до юрисдикції Троїцького районного суду Луганської області.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року позов задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. (т.1 а.с.31)

15 березня 2017 року на вказане рішення відповідачем ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга, в якій він просив рішення Троїцького районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року право власності на спірне спадкове майно було визнано за ним, як спадкоємцем другої черги за законом, оскільки померлий ОСОБА_4 був рідним братом відповідача. (т.1 а.с.44-59)

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. (т.1 а.с.96-98)

Підставою для відмови в задоволенні позову стало рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року по справі № 435/11942/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Управління комунальним майном Луганської міської ради.

Вказаним рішенням суд визнав за ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом другої черги після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 а.с.47-49)

Зазначене рішення набрало законної сили 27 березня 2014 року, однак апеляційний суд зауважив, що обов'язковість рішення, яке набрало законної сили, не позбавляє особу, яка не брала участі у справі, звернутись до суду, якщо цим рішенням порушуються її права, свободи чи інтереси. (т.1. а.с.96-98)

Після цього ОСОБА_2 вжив заходів для оскарження рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року.

15 червня 2017 року ним була оформлена апеляційна скарга на вказане рішення, яка подана через Троїцький районний суд Луганської області відповідно до підсудності, визначеної Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року № 1632-VІІ та Розпорядженнями Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14, від 12 вересня 2014 року № 29/0/38-14, від 08 грудня 2014 року № 56/0/38-14.

Для виконання вимог ч.2 ст.296 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року, якою визначено, що суд першої інстанції зобов'язаний надіслати апеляційну скаргу до апеляційного суду разом зі справою, Троїцьким районним судом Луганської області вирішувалось питання про відновлення втраченого судового провадження Жовтневого районного суду м.Луганська по справі № 435/11942/13-ц.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 28 серпня 2017 року частково відновлено втрачене судове провадження Жовтневого районного суду Луганської області по справі № 435/11942/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. (т.2 а.с.56-57)

Після часткового відновлення втраченого судового провадження справа разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 була надіслана до апеляційного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року та відкрито апеляційне провадження на підставі його апеляційної скарги. (т.2. а.с.107)

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (т.2. а.с.164-165)

Висновки апеляційного суду обґрунтовані тим, що суд першої інстанції при вирішенні справи не встановив коло спадкоємців, які прийняли спадщину і помилково виходив з того, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 Цей висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 є сином спадкодавця ОСОБА_4, тобто спадкоємцем першої черги. Він прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись 22 січня 2014 року до нотаріуса з відповідною заявою, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документу на спадкову квартиру.

Вказане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили в день його проголошення, тобто 23 жовтня 2017 року.

06 грудня 2017 року в апеляційному суді зареєстровано заяву позивача ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року. Вказана заява передана позивачем для відправлення до суду в службу експрес-доставки «Нова пошта» 22 листопада 2017 року, що підтверджується накладною. Позивач просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду з тієї підстави, що воно ухвалено з урахуванням рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року, яке 23 жовтня 2017 року скасоване судом апеляційної інстанції. (т.2 а.с.1-2,21)

В судовому засіданні представник позивача, яка приймала участь в режимі відеоконференції, підтримала заяву та просила її задовольнити.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, а також витягом з журналу реєстрації телефонограм.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 9 Перехідних положень Цивільного процепсуального кодексу України в новій редакції визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, розгляд заяви здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року. Однак, з урахуванням правил Цивільного процесуального кодексу України, які діяли до 15 грудня 2017 року (на момент вчинення окремих процесуальних дій).

Статтею 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, які набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами (ч.1 ст.423 ЦПК).

Підставою перегляду будь-якого судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи.

Зокрема, підставою для такого перегляду є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (п.3 ч.2 ст.423 ЦПК).

Аналогічна норма діяла на момент звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (ч.1, п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення, яке підлягає перегляду.

Аналогічною нормою ЦПК України в редакції на момент звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами строк подання заяви становив один місяць з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення, яке підлягає перегляду (ч.1, п.3 ч.2 ст.362 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року).

Відповідно до ч.2 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд судових рішень суду апеляційної інстанції, яким змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Аналогічною нормою ЦПК України в редакції на момент звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами було визначено, що за нововиявленими обставинами рішення переглядається судом, який його ухвалив (ч.1 ст.363 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року).

Таким чином перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду апеляційної інстанції належить до компетенції апеляційного суду.

Строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду позивачем дотримано, оскільки заяву подано 22 листопада 2017 року, тобто протягом місяця з дня набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року. (т.3 а.с.21)

Датою подання заяви є дата, коли заяву здано до відділення кур'єрської доставки, що відповідає правилам обчислення строків, визначених ч.2, ч.6 ст.124 ЦПК України. Аналогічна норма діяла на день подання заяви (ч.2, ч.6 ст.70 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року).

Підставою для ухвалення Апеляційним судом Луганської області рішення від 11 травня 2017 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину (квартиру) після смерті ОСОБА_4 стало рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року, яким право власності на спадщину (квартиру) після смерті ОСОБА_4 визнано за ОСОБА_3

Рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року скасоване рішенням Апеляційного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року.

Скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, є нововиявленою обставиною.

У звязку з цим рішення Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами з ухваленням нового рішення про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_3 та залишення без змін рішення Троїцького районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року.

Свій висновок апеляційний суд обґрунтовує наступним.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_4 позивач є спадкоємцем за законом першої черги, а відповідач є спадкоємцем за законом другої черги. З урахуванням принципу черговості спадкування, право на спадщину має позивач, який не може оформити спадщину у нотаріальному порядку.

Цей висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та є обґрунтованим з нормативної точки зору.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджуються належними письмовими доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Камишне Станично-Луганського району Луганської області помер ОСОБА_4, смерть якого зареєстрована Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 31 липня 2013 року, актовий запис № 1248. (т.1 а.с.8)

Спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку 28 вересня 2007 року за № 20393084 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Луганську ради. На день смерті спадкодавця та на момент вирішення справи право власності ОСОБА_4 на квартиру не скасоване та не змінено, під забороною квартира не перебуває. (т.1 а.с.10)

Позивач ОСОБА_2 є сином спадкодавця, що підтверджується актовим записом про його народження № 975 від 24 серпня 1983 року, зареєстрованим Ленінським відділом ЗАГС м.Ворошиловграда. 03 вересня 1999 року позивач змінив прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_2 та по батькові ОСОБА_2 на ОСОБА_2, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради міста Луганська 03 вересня 1999 року був зроблений актовий запис № 28. (т.1 а.с.86,87,88)

Відповідач ОСОБА_3 є рідним братом спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується відомостями про батьків в актових записах про їх народження, в яких зазначено що батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9. (т.1 а.с.50,51)

22 січня 2014 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Запрудською Н.Б. була засвідчена та зареєстрована в реєстрі за № 82 заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 В цей же день заява подана ОСОБА_2 приватному нотаріусу Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_6 На підставі цієї заяви було заведено спадкову справу № 6/2013. (т.1 а.с.83)

30 січня 2014 року приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_6 постановою за № 28 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві.

Встановлені судом факти свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, які регулюються Книгою шостою «Спадкове право» Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і яке здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1220,1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи; часом відкриття спадщини є день смерті особи; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі неохоплення заповітом всієї спадщини - спадкоємці за законом.

Відповідно до ст.1258,1261,1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; в першу чергу право на спадкування мають дружина (чоловік) та діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач у встановленому законом порядку та у визначений законом строк прийняв спадщину після смерті батька, отже має право на спадщину, але оформити спадкові права у нотаріальному порядку не має можливості внаслідок відсутності правовстановлючого документу. Поновити цей документ не можливо, оскільки він виданий органом місцевого самоврядування, який знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області (м.Луганськ).

За вказаних обставин спадкове право позивача вважається порушеним і потребує судового захисту.

Відповідач є спадкоємцем другої черги, тому за наявності спадкоємця першої черги, який прийняв спадщину, не набуває права на спадкування після смерті брата.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги відповідача, апеляційний суд визнає їх неприйнятними та зауважує наступне.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки за відсутності відповідача не ухвалив заочне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року суд міг ухвалити заочне рішення виключно у тому разі, якщо проти цього не заперечував позивач. Однак, позивач не заявляв клопотання про заочний розгляд справи

Також не заслуговує на увагу довід про те, що позивач не має права на спадкування після смерті батька, оскільки батько позивача був позбавлений батьківських прав і саме цим пояснюється зміна позивачем прізвища та по батькові.

Відповідно до ст.166 СК України правовим наслідком позбавлення батьківських прав є втрата батьком особистих немайнових права щодо дитини та звільнення від обов'язків щодо її виховання, а також втрата батьком одержати в майбутньому ті майнові права, пов'язані із батьківством, які він міг б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування). Однак, це не впливає на право дитини спадкувати після смерті батька, позбавленого батьківських прав. Такі обмеження правила спадкування не містять.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що позивач не представив суду доказів того, що він у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину, оскільки це твердження скаржника спростовується належними доказами (нотаріально посвідченою заявою про прийняття спадщини, яка подана протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, а також постановою приватного нотаріуса, виданою на підставі заведеної спадкової справи).

Довід скаржника про те, що право власності на спадщину після смерті ОСОБА_4 визнано за ним рішенням суду, є неприйнятним з двох причин. По-перше, рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 13 березня 2014 року, яким право власності на спадщину визнано за ОСОБА_3, скасоване апеляційним судом як незаконне. По-друге, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадщину після смерті брата до спливу строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини спливав 28 січня 2014 року, а з позовом до суду скаржник звернувся 05 листопада 2013 року, про що зазначено в рішенні суду. (т.1 а.с.47)

Отже, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частиною четвертою ст.429 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

У зв'язку із задоволенням заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору, які підтверджені документально. (т.3 а.с.19)

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.381, ст.382, ст.383, ст.384, ст.388, п.1 ч.1 ст.389, ч.1 ст.390, 391, ст.ст.423-429 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд

ВИРІШИВ

Задовольнити заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року.

Скасувати за за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Луганської області від 11 травня 2017 року.

Ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Троїцького районного суду Луганської області від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом залишити тез змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користиь ОСОБА_2 у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами 606 гривень 32 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення

Дата складення повного тексту рішення - 17 квітня 2018 року.

Головуючий Авалян Н.М.

Судді: Дронська І.О.

Лозко Ю.П.