АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-257/10 Головуючий суддя І інстанції Горчакова
Провадження № 22-ц/790/1518/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Вячеслава Юрійовича, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року у складі судді Горчакової О.І. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

встановив:

У березні 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося до суду із заявою, мотивуючи яку зазначило, що 15 березня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по справі № 2-257/10 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»), заборгованості за договором кредиту № НОМЕР_1 від 03 липня 2006 року в розмірі 10000 доларів США.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції від 12 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 38760343 з примусового виконання виконавчих листів № 2-257/10. Посилаючись на те, що 21 вересня 2015 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 26, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за договором кредиту від 03 липня 2006 року, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» просило замінити сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволенню апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів справи, 15 березня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи № 2-257/10 з примусового виконання рішення цього ж суду від 23 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2006 року в розмірі 165936 доларів США.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції від 12 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 38760343 з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів № 2-257/10.

21 вересня 2015 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 26, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за договором кредиту від 03 липня 2006 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених цивільним процесуальним законом та Законом України «Про виконавче провадження» підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Статтею 37 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження їх правонаступником.

Тобто законом передбачено, що заміна сторони у виконавчому провадженні відбувається у разі її вибуття на правонаступника.

За загальним правилом, суть правонаступництва полягає в переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, законодавством передбачено, що відступлення права вимоги є однією із форм процесуального правонаступництва, яке тягне за собою заміну сторони виконавчого провадження.

Встановивши, що на підставі договору від 21 вересня 2015 року, який у встановленому законом порядку не розірвано та недійсним не визнано, від ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги за договором кредиту, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність встановлених законом підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження..

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2010 року у справі № 2-257/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Вячеслава Юрійовича, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 липня 2006 року з Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_6