Справа № 355/1106/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/1963/18 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 26 29.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Сліпченка О.І., Іванової І.В., Гуль В.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 квітня 2010 року в загальній сумі - 96 726 грн. 05 коп., а також понесені судові витрати в розмірі - 1 600 грн. 00 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 квітня 2010 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк» та/або Банк), надало ОСОБА_3 відповідно до підписаної анкети-заяви № б/н від 01.04.2010 року кредит у розмірі 13500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В наслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, станом на 31.07.2017 року має заборгованість - 96 726.05 грн., яка складається з наступного: 8 582.23 грн. - заборгованість за кредитом; 76 695.91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 400.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 4 583.91 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 01 квітня 2010 року в загальній сумі - 8 582грн. 23 коп., а також судові витрати в розмірі - 141 грн. 92 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення першої інстанції, скасувавши його в частині відмови у стягненні суми та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає у повній мірі.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу, а отже вимоги банку про стягнення зазначених складових заборгованості є безпідставними і задоволені бути не можуть, у зв'язку з чим стягнув із позивача тільки 8 582 грн. 23 коп. заборгованості за кредитом.

Повністю погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк надав ОСОБА_3 01.04.2010 року грошові кошти у розмірі 13 500.00 грн., що підтверджується, анкетою-заявою (а.с. 6).

Відповідно до положення пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно із п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно із розрахунком заборгованості за договором б/н від 01 квітня 2010 року, станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість - 96 726.05 грн., яка складається з наступного:

8 582.23 грн. - заборгованість за кредитом;

76 695.91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3 400.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

4 583.91 грн. - штраф (процентна складова).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056 -1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Так, звертаючись до суду з позовом Банк, в частині позовних вимог щодо стягнення коштів, які утворились внаслідок заборгованості за кредитом, а саме відсотки за користування кредитом - 76 695.91 грн.; пеня - 3400.00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 4 583.91 грн. свої вимоги обґрунтував тим, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку, що підтверджується підписом ОСОБА_3 у анкеті - заяві.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що будь-які докази того, що відповідач у справі - ОСОБА_3 ознайомлена та погоджувалася із вказаними умовами та правилами надання банківських послуг, згідно яких нараховуються проценти по нарахуванню пені, комісії та штрафів - відсутні.

Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили, що саме долучені до матеріалів справи Умови ( а.с. 8-31) є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом підлягають задоволенню, а їх розмір відповідно до ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розрахунок відсоткових коштів за несвоєчасне виконання зобов'язання ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2010 року по 31 липня 2017 року, на рівні облікової ставки Національного банку України, колегією суддів здійснюється за формулою:

[ Сума боргу]х [ Ставка (%)] /100% / 365 днів х[ Кількість днів ] =[ Сума]

В сумі заборгованість за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 7 049,94 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом з ухваленням в цій частині нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог Банку та стягнення з ОСОБА_3 на його користь заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 7049,94 грн.. В іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, на користь Банку необхідно стягнути з ОСОБА_3 понесені ним судові витрати у сумі 232,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 лютого 2018 року в частині відмови у стягненні заборгованості по відсотках за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» із ОСОБА_3 заборгованість по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором від 01 квітня 2010 року в розмірі 7049 ( сім тисяч сорок девять) грн. 94 коп, а також судові витрати в розмірі - 232 ( двісті тридцять дві) грн. 80 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: