Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/696/18

Номер провадження: 2/511/396/18

29 травня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання- Чернецької А.В,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 28 квітня 2001 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №10. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, різних поглядів на життя, тому між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Посилаючись на дані обставини позивач просила шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, шо вона у 2009 році вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, але примирилася. Однак, спільне життя з відповідачем у подальшому не склалося, нічого у сімейному житті не змінилося на краще, та вона категорично наполягала на розірванні шлюбу. Просила суд не надавати строк на примирення, бо прийшла до остаточного висновку, про неможливість спільного проживання з відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, бо вони безпідставні. Суду пояснив, що він на протязі майже вісімнадцяти років вкладає чималі кошти у господарство, купує речі для дому, дає гроші дітям, то вважає, що можна зберегти сім'ю. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1(а.с.12).

Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, актовий запису № 55( а.с.13 ), сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, актовий запису № 8( а.с.16 ) та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4, актовий запису № 2( а.с.17 )

Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо.

Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, різних поглядів на життя, тому між ними припинилися шлюбні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство.

Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідач не надав жодного доказу про покращення сімейних стосунків на теперішній час.

При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам позивача та неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач просить надалі іменуватися цим прізвищем.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 704,80грн. покладаються на позивача.

На підставі ст.ст. 24,ч.3ст.105,110,112,113,115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4,18,19,48,76-81,95,206,211,258-259,263-265,273,354,355, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 28 квітня 2001 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №10, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку - ОСОБА_2, жінці - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А. В. Ільяшук