АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/7719/2012Головуючий у 1-й інстанції Герчаківської О.Я.
Провадження № 22-ц/789/21/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

директора ТОВ Експерт ІН оцінювача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 1915/7719/2012 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року (суддя Герчаківська О.Я.) по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_4 Хамада, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року товариство з обмеженою відповідністю «ОТП Факторинг України» (далі - TOB «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 3 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк») укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 було надано кредит в розмірі 230 тис. доларів США терміном до 3 квітня 2023 року. У той же день з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким вона передала в іпотеку банку належну їй чотирикімнатну квартиру № АДРЕСА_1. Вартість предмета іпотеки визначена за згодою сторін в розмірі 1 808 770 грн.

24 грудня 2010 року між TOB «ОТП Факторинг Україна» та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, до складу якого входить кредитний договір від 3 квітня 2008 року, укладений із ОСОБА_4, та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 3 квітня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 Відтак, до TOB «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги до позичальника щодо сплати загальної суми заборгованості за кредитним договором, а також щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки.

Позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості позичальник та майновий поручитель не реагували, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 20 квітня 2012 року складала 245 652 доларів США 89 центів, з яких: сума основного боргу в розмірі 221 060 доларів США 54 центи, проценти за користування кредитом в розмірі 24 592 долари США 35 центів, пеня в розмірі 7 179 859 грн 66 коп.

Ураховуючи викладене, позивач, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором, в тому числі, але не виключно, шляхом проведення прилюдних торгів звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № АДРЕСА_1, належну ОСОБА_2, для погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 3 квітня 2008 року, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 березня 2016 року позов TOB «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором від 3 квітня 2008 року в розмірі 10 619 526 грн 12 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 5 758 510 грн 56 коп.; заборгованість по відсотках в розмірі 270 434 грн 03 коп.; пеня в розмірі 4 590 581 грн 53 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги до ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, а в решті рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оцінка заставного нерухомого майна зазначена у договорі іпотеки і проводиться виконавчою службою у рамках виконавчого провадження. На вказані правовідносини не поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки загальна площа спірної квартири є більше 140 кв.м. Також зазначає, що позивачем на заявлялися вимоги про виселення із вказаної квартири неповнолітніх осіб, права яких могли бути порушені, а тому відсутні підстави для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки.

У частині стягнення з ОСОБА_4 Хамада на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором № ML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року в розмірі 10 619 526 грн. 12 коп. рішення суду першої інстанції не оскаржується та апеляційною інстанцією не перевіряється.

У судовому засіданні представник ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Окрім цього вважає, що висновок про ринкову вартість предмета іпотеки чотирикімнатної квартири №АДРЕСА_2, що виготовлений оцінювачем ОСОБА_3 є недопустимим доказом, так як дана квартира оцінювачем не оглядалася а без її огляду неможливо встановити ринкову вартість квартири. Також пояснила, що позивач за захистом свого права звернувся по спливу строку позовної давності, про застосування якого було заявлено у суді першої інстанції, однак всупереч вимогам закону суд першої інстанції дане клопотання не прийняв до уваги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, експерта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом установлено, що 03 квітня 2008 року між ОСОБА_4 Хамадом (надалі-Позичальник) та закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (надалі-Банк) укладено кредитний договір № ML-Е00/059/2008, згідно з умовами якого Банк надав, а Позичальник прийняв кредит в розмірі 230 000 дол. США зі строком погашення до 03.04.2023 року (а.с. 6-9, т. 1).

Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" (надалі - Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (надалі - Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № PML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 2906 (а.с. 10-12).

Згідно з умовами даного договору Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру №28, що знаходиться в будинку №6 по вул. Війховій в м. Тернопіль.

Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем та становить 1 808 770 грн., що за курсом НБУ на дату складання цього договору складає 358 172,28 дол. США (п. 4.4. договору).

На вимогу Іпотекодержателя Іпотекодавець зобов'язаний у будь-який час дії цього Договору за власний рахунок провести незалежну оцінку предмета іпотеки згідно з вимогами чинного законодавства України та надати Іпотекодержателю оригінал чи нотаріально засвідчену копію звіту про оцінку та документів, що підтверджують повноваження оцінювача.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_6 зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом 07.06.2010 року РВ АТ "ОТП Банк" направило Позичальнику вимогу за вих. № Е00-04/220 від 07.06.2010 року про погашення заборгованості за кредитним договоро № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року (а.с. 27-28, т. 1).

Одночасно 07.06.2010 року Банк направив ОСОБА_2 іпотечне повідомлення за вих. № Е00-04/217, у якому просив погасити заборгованість за вищевказаним кредитним договором у повному обсязі протягом 30 днів з моменту направлення даного повідомлення. Зазначав, що в разі невиконання вищезазначеної вимоги, Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 32-33, т. 1).

24 грудня 2010 року між ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (надалі-Покупець) та публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (надалі - Продавець) укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого Продавець продає (переуступає) Покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця винагороду (а.с. 13-19, т. 1).

Відповідно до додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року під номером 566 міститься кредитний договір № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року, укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_6 (а.с. 20).

Також, 24 грудня 2010 року між ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" (надалі Фактор) та ПАТ "ОТП Банк" (надалі - Клієнт) укладено договір відступлення права вимоги серії ВРЕ № 005769, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 22-23, т.1)

Відповідно до п. 1.1.1. вищевказаного договору Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно.

Згідно із додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги від 24.12.2010 року серед переліку договорів застави міститься договір іпотеки від 03.04.2008 року № PML-Е00/059/2008, боржником у якому є ОСОБА_6, а майновим поручителем - ОСОБА_2 (а.с. 25, т. 1).

Таким чином, від ПАТ "ОТП Банк" до ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_6 щодо сплати загальної суми заборгованості за кредитним договором № ML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року, а також щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру №28, що знаходиться в будинку №6 по вул. Вільховій в м. Тернопіль згідно з договором № PML-Е00/059/2008 від 03.04.2008 року.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем не було досягнуто згоди щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи вартості предмета іпотеки сторонами не заявлялося, а тому суд позбавлений можливості самостійно визначати початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Повністю з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», можна дійти правового висновку про те, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону, згідно з якою ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: № 6-61 цс 15 від 27 травня 2015 року, № 6-2479цс15 від 9 грудня 2015 року, 6-1239цс16 від 8 червня 2016 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки не можливе без наявності даних про початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації., що визначається на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, тобто особою, що має спеціальні знання.

Згідно ст. 143 ЦПК України, у редакції на час вирішення справи, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України, у редакції на час вирішення справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції всупереч вимогам ч.4 ст. 10 ЦПК України не розяснив сторонам право на звернення в суд із заявою про призначення будівельно-технічної експертизи для визначення субєктом оціночної діяльності оцінки предмета іпотеки, наслідки не вчинення цієї процесуальної дії що відсутність оцінки предмета іпотеки може бути підставою для відмови у позові про звернення стягнення на це майно.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що згідно ст. 376 ЦПК України зазначена обставина є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Встановлено, що дана апеляційна скарга була предметом апеляційного розгляду, - рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 19 травня 2016 року рішення міськрайонного суду скасовано в частині відмови у задоволенні позову, позовні вимоги TOB «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру № 6 по вул. Вільховій в м. Тернополі, загальною площею 167, 9 кв. м, житловою площею - 72,4 кв. м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на погашення заборгованості перед TOB «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором від 3 квітня 2008 року в розмірі 10 619 526 грн 12 коп., з яких: 5 758 510 грн 56 коп. -заборгованість за кредитом; 270 434 грн 03 коп. - заборгованість по відсотках; 4 590 581 грн 53 коп. - пеня. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В ухвалі зазначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності.

На виконання вимог закону про сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017року, судом апеляційної інстанції розяснено право на подачу заяви про призначення експертизи та за заявленим клопотанням представника TOB «ОТП Факторинг Україна» від 14 грудня 2017 року ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 грудня 2017 року на предмет визначення вартості іпотечного майна призначено будівельно-технічну експертизу.

Згідно Звіту про незалежну оцінку обєкта 4-х кімнатної квартири загальною площею 167,9 кв.м., що розташована на 6-му поверсі і мансарді 6-ти поверхового будинку та знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Вільхова (вул. Ольхова)АДРЕСА_3, оцінка даного обєкта проведена 18 січня 2018 року директором ТОВ Експерт Ін ОСОБА_3, ринкова вартість обєкта оцінки, розрахована з використанням порівняльного підходу, складає (без ПДВ) 2767514 грн.

З врахуванням встановлених обставин та зазначених норм права, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 2767514(два мільйони сімсот шістдесят сім пятсот чотирнадцять ) грн.

Колегія суддів погоджується із доводами відповідачки ОСОБА_2 про те, що з врахуванням судового рішення про скасування пункту 4.1.1 кредитного договору сума заборгованості 10 619 526 грн 12 коп. ОСОБА_6 Хамада перед товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" є меншою на суму пені, що розрахована згідно пункту 4.1.1 договору, виходячи з наступного.

Встановлено, що після ухвалення рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року, яким стягнуто із ОСОБА_6 Xамада. на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором від 3 квітня 2008 року в розмірі 10 619 526 грн 12 коп., і яке не оскаржено в апеляційному порядку, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року по справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 Хамада ОСОБА_8 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 Хамада до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк про визнання кредитного договору частково недійсним, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним з моменту укладення пункту 4.1.1 кредитного договору № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_6 Хамадом скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано недійсним з моменту укладення пункт 4.1.1 кредитного договору № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_6 Хамадом.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №58/15-22 від 26 червня 2015 року, складеного судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, пеня в розмірі 4 590 581 грн 53 коп. визначена з врахуванням пункту 4.1.1 кредитного договору № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_6 Хамадом.

Отже, оскільки пункт 4.1.1 кредитного договору визнано недійсним, вимоги позивача щодо звернення стягнення на іпотечне майно підлягають задоволенню на погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" за Кредитним договором № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року не в розмірі 10 619 526 грн 12 коп., а в розмірі 6028944,59 грн.(шість мільйонів двадцять вісім тисяч девятсот сорок чотири гривні пятдесят девять копійок) з яких: 5 758 510 грн. 56 коп. - заборгованість за кредитом; 270 434 грн. 03 коп. - заборгованість з відсотків.(10 619 526 грн 12 коп.- 4 590 581 грн 53 коп.).

Колегія судів не приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 про недопустимість Висновку директора ТОВ Експерт Ін ОСОБА_3 щодо ринкової вартості квартири, із-за не огляду її оцінювачем, виходячи з наступного.

Як вбачається із Звіту про незалежну оцінку обєкта 4-х кімнатної квартири загальною площею 167,9 кв.м., що розташована на 6-му поверсі і мансарді 6-ти поверхового будинку та знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Вільхова (вул. Ольхова)АДРЕСА_3, виготовленого оцінювачем ОСОБА_3 та пояснень ОСОБА_3 про розяснення цього висновку, оцінка квартири зроблена ним особисто на підставі зовнішнього візуального огляду обєкта оцінки та наданих позивачем фотографій.

Відповідно до пояснень представника позивача фотографії, по яких зроблена ідентифікація квартири, виготовлені у 2016 році, коли відповідачка мала намір укласти мирову угоду з приводу виконання грошового зобовязання.

Відповідач ОСОБА_2 заперечень з приводу пояснень представника позивача не надала. Окрім цього відмовилася від пропозиції експерта ОСОБА_3 надати доступ для огляду ним квартири.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно п. п. 15, 38, 50 постанови КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 Про затвердження Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Витрати на відтворення (заміщення) повинні визначатися на дату оцінки з урахуванням ринкових цін.

Для проведення оцінки майна застосовується крім інших і порівняльний підхід.

Проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

З врахуванням того, що оцінювач провів зовнішній огляд та ознайомився із квартирою по фотографіях, які були зроблені у 2016 році за замовленням ОСОБА_2 та яка під час розгляду справи від проведення оцінювачем внутрішнього огляду квартири відмовилася, суд вважає, що не має підстав для висновку, що висновок оцінювача одержаний з порушенням порядку, встановленого законом а відтак є недопустимим доказом.

Посилання відповідача ОСОБА_2В про те, що суд порушив норми матеріального права, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності, є необгрунтовані, виходячи з наступного

За вимогами ч.3 ст.254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або надання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою у відмові у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Встановлено, що згідно таблиці №1, наведеної у висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №58/15-22 від 26 червня 2015 року, складеного судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (том 1 ас.152), в якій проведено розрахунок заборгованості по кредиту за період з 04 квітня 2008 року по 03 грудня 2009 року, остання сплата тіла кредиту відбулась 20 травня 2009 року (сума сплати 221,79 дол. США), остання сплата нарахованих процентів - 10 липня 2009 року (сума сплати 300,00 доларів США).

Позовна заява про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем подана в Тернопільський міськрайонний суд 08 травня 2012 року (т.1 ас.2-3).

Отже позивач за захистом порушеного права звернувся у межах строку позовної давності.

За вимогами статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1,259 ч.1,2,8, 374 ч.2, 376, 381ч.1,3, 382-384, 389 ч.1 п.1, 390 ч.1 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру №28, що знаходиться в будинку №6 по вул. Вільхова в м. Тернопіль, загальною площею 167, 9 кв.м., житловою - 72,4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 2767514(два мільйони сімсот шістдесят сім пятсот чотирнадцять) грн. на погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 48-50А, ОСОБА_3. № 3333, МФО 300528, ) за Кредитним договором № ML-E00/059/2008 від 03.04.2008 року в розмірі 6028944,59 грн.(шість мільйонів двадцять вісім тисяч девятсот сорок чотири гривні пятдесят девять копійок) з яких: 5 758 510 грн. 56 коп. - заборгованість за кредитом; 270 434 грн. 03 коп. - заборгованість з відсотків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 3 540 грн. 90 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий - Ходоровський М.В.

Судді - Загорський О.О.

ОСОБА_9