АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 623/2062/17 Головуючий суддя І інстанції Герцов О. М.
Провадження № 22-ц/790/553/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 623/2062/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року в складі судді Герцова О.М., -

встановив:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 08 листопада 2013 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2 100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, та зобовязалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним.

Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконала, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 17 880 грн. 07 коп., яка станом на 07 серпня 2017 року складається з: 1 944 грн. 98 коп. заборгованості за кредитом, 14 607 грн. 47 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, а також штрафів: 500 грн. - фіксована частина та 827 грн. 62 коп. процентна складова.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 16 552 грн. 45 коп. заборгованості за кредитним договором та 1600 грн. судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення в частині стягнення з неї 12 201 грн. 45 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з неї заборгованість за процентами у розмірі 2 406 грн. 02 коп. В обґрунтування скарги зазначила, що нарахована позивачем сума заборгованості за процентами не відповідає умовам договору в частині розміру процентної ставки за кредитом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 08 листопада 2013 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 взятих на себе за укладеним 08 листопада 2013 року кредитним договором зобов'язань належним чином не виконала, правовими наслідками чого є стягнення з неї заборгованості у розмірі 16 552 грн. 45 коп., яка станом на 07 серпня 2017 року складається з: 1 944 грн. 98 коп. заборгованості за кредитом та 14 607 грн. 47 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вищевказаний договір було укладено шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання, де вказано, що заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 530, 610 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611, 612 ЦК України).

Встановлено та не заперечується сторонами, що взятих на себе за кредитним договором зобовязань ОСОБА_1 належним чином не виконала.

Пунктом 1.1.3.2.4 укладеного між сторонами у справі договору кредиту передбачена можливість зміни Тарифів, при цьому виникають обов'язки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; - у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором.

Згідно з п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору.

У відповідності до зазначених умов договору Банк здійснював підвищення відсоткової ставки. Інформування позичальника щодо внесених змін відбувалось шляхом надання виписки по картковому рахунку (міститься в матеріалах справи).

Як убачається із наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитом становила: з 01.09.2014 року 1956,30 грн., з 20.09.2014 року - 1944,98 грн. Відсоткова ставка відповідно до умов кредитного договору змінювалась та становила: з 01.09.2014 року - 34,80%, з 01.04.2015 року 43,20%.

Виходячи із розміру заборгованості за кредитним договором, загальна сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 за період з 01.09.2014 року по 07.08.2017 року становить 2406, 02 грн.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2013 рокуу розмірі 4351 грн., яка складається з: 1944 грн. 98 коп. заборгованості за кредитом та 2406 грн. 02 коп. заборгованості за процентами, а також пропорційно до розміру задовлених позовних вимог 389 грн. судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ПАТ «КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, у сумі 518 грн грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2013 року у розмірі 4351 грн. та судовий збір у сумі 389 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, у розмірі 518 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_2