Справа № 206/1384/18
Провадження № 2/206/637/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову представником позивача було зазначено наступне. Відповідно до укладеного 16.07.2012 договору (заява б/н), відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.03.2018 має заборгованість у розмірі 27194,27 грн., яка складається з наступного: 1482,79 грн. - тіло кредиту; 12805,00 грн. - відсотки за користування кредитом; 11135,32 грн. - пеня; штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 1271,16 грн. (процентна складова). Вказані суми ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що не згоден з нарахованими відсотками.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

29.03.2018 у даній справі відкрито провадження.

Під час розгляду справи судом заслухано заперечення відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 25.05.2018 складено вступну та резолютивну частину заочного рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, тобто відповідач,підписав заяву № б/н від 16.07.2012, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Судом, також, встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечував.

Тобто, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України.

В той же час, станом на 02.03.2017 відповідач в зв'язку із порушенням умов зазначено вище договору, має заборгованість у розмірі 27194,27 грн., яка складається з наступного: 1482,79 грн. - тіло кредиту; 12805,00 грн. - відсотки за користування кредитом; 11135,32 грн. - пеня; штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 1271,16 грн. (процентна складова) (а.с.2-3).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідача основного боргу (тіло кредиту) - 1482,79 грн., заборгованості за відсотками - 12805,00 грн. та пені 11135,32 грн. є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

У той же час, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1271,16 грн. (процентна складова), оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 по цивільній справі № 6-2003-цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, позов ПАТ КБ ПриватБанк підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов у відповідній частині, суд, не бере до уваги заперечення відповідача щодо правильності нарахування процентів за користування кредитом, оскільки відповідач в обґрунтування своїх заперечень не надав суду та не зазначив про існування доказів/підстав/обставин, що свідчать про помилкове нарахування відсотків банком за користування кредитом, контррозрахунок, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача відповідачем не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються.

Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачем, ні матеріалами справи не спростовується.

За таких обставин, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює відповідне рішення.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1647,29 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1,РНОКПП НОМЕР_1), на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, заборгованість по кредитному договору на загальну суму 25423,11 грн., яка складається з наступного: 1482,79 грн. - заборгованість за кредитом; 12805,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11135,32 грн. - заборгованість за пенею.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1647,29 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.05.2018.

Головуючий суддя: К.С. Маштак