Справа № 638/5007/17
Провадження № 2/638/1570/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Лазюк С.В.

за участю секретаря судового засідання Комлєва Д.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 52797,35 гривень, також 1600 гривень сплаченого судового збору.

Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 04.11.2015р. ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір № 121971178 про отримання в системі ПлатиПізніше.

Згідно договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу Ноутбук Dell Inspiron 5558 (1557810DDL-T1) Black (Intel Core i7-5500U/8192Mb/1000Gb/nVidia GeForse 920M/DVD/-RW/15.6 вартістю 26665,33 гривень.

Згідно договору № НОМЕР_1 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше від 30.04.2015р. право вимоги перейшло до позивача, про що відповідач був письмово повідомлений.

Сума заборгованості за основним зобовязанням складає 23998,80 гривень.

Сума неустойки згідно договору складає 28798,55 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував отримання ноутбуку з вказаними характеристиками та вартістю, але заперечував проти стягнення неустойки у вказаному розмірі, визнавши тільки 50 % її обсягу. Суму основного зобовязання визнав повністю. Заборгованість по платежам згідно договору пояснив тимчасовою заборгованістю заробітної плати по своєму місцю роботи. Зараз фінансова ситуація покращилась та виразив бажання самостійно розрахуватись з позивачем. Інших заперечень по суті не наведені ані у письмових запереченнях, ані у судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно договору № НОМЕР_1 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше від 30.04.2015р. право вимоги перейшло до позивача.

Згідно договору № 121971178 від 04.11.2015р. ФОП ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 передано в оренду на умовах лізингу Ноутбук Dell Inspiron 5558 (1557810DDL-T1) Black (Intel Core i7-5500U/8192Mb/1000Gb/nVidia GeForse 920M/DVD/-RW/15.6 вартістю 26665,33 гривень, тобто на умовах розстрочки платежу помісячно у сумі 2666,53 гривень.

Згідно розрахунку заборгованість за основним зобовязанням складає 23998,80 гривень та відповідачем не оспорюється.

Що стосується неустойки, то суд вважає, що вимога щодо її сплати у розмірі, більшому за суму основного боргу, суперечить вимогам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у ст. З ЦК України і с проявом дисбалансу договірних прав та обов'язків.

Згідно із ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Відповідно до п.5 ч.З ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Отже, розмір неустойки не може перевищувати 50% від суми кредиту.

Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України із розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 19 червня 2013 року по справі № 6-2437св13, вказавши що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. З урахування наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що пункт 4.1. кредитного договору щодо встановлення сторонами договору пені у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення виконання зобовязання за споживчим кредитом, що становить 73 % від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за рік, є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки дана умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання нею зобовязань за спірним договором.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У Рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у справі про захист прав споживачів кредитних послуг зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого субєкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Вирішуючи питання щодо розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд також керується правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014р. у справі № 6-100цс14, згідно яких ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи, що нарахований позивачем розмір неустойки значно перевищує розмір основного зобовязання, суд, керуючись положеннями ч.3 ст.551 ЦК України та вказаними вище правовими позиціями Верховного Суду України, зменшує розмір неустойки до 11999,40 гривень та дорівнює максимальну межу 50 % від суми основного зобовязання.

Пунктом 39 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р. передбачено, що у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судові витрати - судовий збір у розмірі 1600,00 грн., які з урахування п.39 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. та на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

На підставі викладеного, ч.3 ст.551 ЦК України, п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», та керуючись ст.ст.: 4, 5, 11-13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» суму заборгованості за основним зобовязанням у розмірі 23998,80 гривень, а також у якості неустойки у сумі 11999,40 гривень, а разом 35998,20 (тридцять пять тисяч девятсот девяносто вісім) гривень 20 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

З урахуванням положень п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя С.В.Лазюк