АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/474/17Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/789/506/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 605/474/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" на рішення Підгаєцького районного суду від 5 березня 2018 року, ухваленого ОСОБА_1, повний текст якого складено 5 березня 2018 року, у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося з вищевказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23 січня 2015 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просив стягнути заборгованість, яка станом на 31 серпня 2017 року становить 13 884,19 грн і складається: 483 грн. - заборгованість за кредитом; 9363,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 637,34 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Підгаєцького районного суду від 5 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що воно прийняте без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Апелянт зазначив, що кредитний договір містить усі істотні умови договору і на виконання його умов відповідачу була видана кредитна картка, що підтверджується фото клієнта, зафіксованого за допомогою веб-камери (фото долучено до апеляційної скарги). На його думку, відсутність в Умовах підпису відповідача при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом з Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не дають підстав вважати, що Умови, укладені поза межами кредитного договору та не є допустимими доказами.

До апеляційної скарги ПАТ КБ "ПриватБанк" також додав виписку з банківського рахунку і зазначає, що по ній чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримуючи їх через банкомати, а отже, отримав кредитну картку "Універсальна".

Оскільки відповідачем не доведено відсутність заборгованості та відповідно виконання належним чином умов договору, вважає що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надійшов.

Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до договору № б/н від 23 січня 2015 року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із невиконанням зобов'язань, передбачених умовами вказаного кредитного договору у відповідача виникла заборгованість перед банком, яка станом на 31 серпня 2017 року становить 13884,19 грн і складається з:

- 483 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9363,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 637,34 грн. - штраф (процентна складова).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження позовних вимог надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2015 року, заяву-анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна" та Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року №СП-2010-256.

Умови та правила надання банківських послуг не підписані ОСОБА_2

Окрім цього, позивач надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ "ПриватБанк" відсутні та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 6).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладання кредитного договору, в якому чітко визначені умови надання кредиту та його погашення, оскільки заява-анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не є належним доказом, який підтверджував би факт надання відповідачу кредитного ліміту в сумі 500 грн, а долучені до позову Умови та Правила надання банківських послуг, не містять підпису відповідача про те, що саме ці умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Апеляційний суд погоджується з резолютивною частиною рішення, однак вважає, що слід змінити його мотивувальну частину, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно до ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вимогами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_2, ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виявив бажання оформити на своє ім'я і зазначено види банківських послуг: картку "Універсальна", картку для виплат, картку класу Gold, преміальну картку, та в ній наявна графа "бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою "Універсальна" класу Gold. В жодній з граф немає відмітки про те, якою послугою бажає скористатись ОСОБА_2, яку картку просить оформити на його ім'я.

В анкеті-заяві також зазначено, що він згоден з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту банку. Зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 10).

До позовної заяви позивачем долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна", який передбачає чотири види Тарифів в залежності від типу кредитної картки: "Універсальна - 30 днів пільгового періоду", "Універсальна - 55 днів пільгового періоду", "Універсальна - Contract ", "Універсальна - Gold".

Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов'язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, а по кредитній картці "Універсальна - Contract " щомісячну комісію за кредитне обслуговування карти по 15 грн, по кредитній картці "Універсальна - Gold" щорічну комісію за обслуговування - 500 грн (а.с. 11).

З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 скористався кредитом в сумі 483 грн (протягом періоду 23 січня-4 лютого 2015 року), відсотки нараховувались за процентною ставкою 34,8 та що позичальник за цим договором взагалі не здійснював погашення кредиту.

Згідно цього розрахунку заборгованість за кредитом становить 483 грн і на цю суму кредиту за період з лютого 2015 року (з врахуванням пільгового періоду) по 31 серпня 2017 року, тобто 2 роки 6 місяців, нараховано 9 363,85 грн відсотків, а також комісію в сумі 2 900 грн і штрафи - 1 137,34 грн (а.с. 9).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи на те, що анкета-заява не містить даних про те, якою послугою мав намір скористатись позичальник та яку картку просив оформити на своє ім'я і не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше), а наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна" передбачає чотири види тарифів залежно від виду оформленої кредитної картки та не містить підпису позичальника під конкретним видом, що давало б можливість суду з'ясувати з якими тарифами погодився позичальник, а це відповідно впливає на визначення розміру заборгованості, тому апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів про те, на яких умовах було укладено договір про надання банківських послуг (процентна ставка, порядок погашення та інше) та достатніх доказів про розмір заборгованості за кредитним договором.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що позивачем не доведено, яку кредитну картку (номер) отримав позичальник, який картковий рахунок йому відкрито для обліку проведених операцій та що розрахунок заборгованості, який надано суду, стосується кредитної картки та кредитного договору, оформленого за заявою-анкетою ОСОБА_2

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк, видає клієнту карту, її вид визначено в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою такого укладання є дата отримання картки, вказаної в заяві.

Пунктом 2.1.1.1 Правил надання банківських послуг для надання послуг, банк випускає клієнту картку на основі заяві, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки.

Заява-анкета позичальника не містить даних про те, що позивач отримав кредитну картку (її вид та номер) з ПІН-кодом до неї, що відповідно може підтверджуватись лише підписом позичальника та який картковий рахунок відкрито на випущену картку. Позивачем не надано таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час подачі позову) сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Позивач надав суду першої інстанції заяву про те, що необхідні докази є в матеріалах справи, на підставі яких просив ухвалити рішення у справі.

Не погоджуючись з постановленим рішенням ПАТ КБ "ПриватБанк" долучає в якості додатків до апеляційної скарги фотокопію з веб-камери особи, яка в руках тримає кредитну картку та зазначає, що це ОСОБА_2 з кредитною карткою, виданою на підставі анкети-заяви від 23 січня 2015 року, однак в ній не зазначено номер картки та відсутній підпис особи про її отримання, а також ім'я, по батькові, дати народження ОСОБА_2 (а.с.87). Крім того, долучає виписку по кредитній картці НОМЕР_1 (а.с. 88).

Позивач в апеляційній скарзі не просить долучити їх до матеріалів справи та не зазначає причини поважності неподання їх до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Незважаючи на те, що вказані докази подані з порушення вимог цивільно процесуального законодавства і не можуть братись до уваги, апеляційний суд зазначає, що фотозйомка веб-камери та виписка по особовій картці не є належним і допустимим доказом отримання кредитної картки та безспірним і достатнім доказом існування заборгованості в розмірі зазначеному у позовній заяві.

Апелянт вірно в апеляційній скарзі вказав про те, що виписка по картковому рахунку відображає всі операції і є належним та допустимим доказом існування заборгованості, однак не довів, на яких умовах було укладено договір про надання банківських послуг (істотних умов договору - процентну ставку, порядок погашення та інше), вид і строк виданої кредитної картки, відкриття карткового рахунку, а лише ці обставини дають підстави для висновку про правильність і безспірність існування заборгованості у розмірі зазначеному в позовній заяві.

За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для постановлення у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що резолютивну частину рішення слід залишити без змін, змінивши його мотивувальну частину.

Доводи апелянта про те, що позичальник погодився та підтвердив своїм підписом у анкеті-заяві, що вона разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не дають підстав встановити, на яких саме умовах укладено договір про надання банківських послуг, а розрахунок заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2015 року не є безспірним та достатнім доказом існування заборгованості у зазначеному в позовній заяві розмірі.

Посилання апелянта на те, що відповідач не довів відсутність заборгованості та відповідно виконання ним належним чином умов договору, не заслуговують уваги суду та не дають підстав для ухвалення рішення про стягнення зазначеної в позові суми заборгованості, оскільки позивачем у відповідності до вимог ч.1. ст.81 ЦПК України, не надано суду належних, допустимих і достатніх доказів про доведеність і безспірність заявленого позову.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позову та апеляційної скарги, тому судові витрати слід покласти на позивача в межах ним понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 5 березня 2018 року залишити без змін, змінивши мотивувальну частину судового рішення.

Судові витрати покласти на позивача в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає як малозначна.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська