Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на у спільній частці подружжя та в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на майно у спільній частці подружжя та в порядку спадкування, у якій позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,5600 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 77, с. Тополине, Василівського району, Запорізької області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 26.07.2014 року.

Ухвалою Василівського районного суду від 13 квітня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Василівського районного суду від 24 квітня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без участі їх представника.

У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2014 року померла дружина позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №299378.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Тополине, вул. Гагаріна, 77, реєстраційний номер 3323544,

земельна ділянка, кадастровий номер :11:005:0002, що знаходиться в с. Тополине, ділянка 77 на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 0,56 га, передану для ведення особистого селянського господарства.

Зазначене майно належить померлій ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 10 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області і зареєстрованого в реєстрі за №1343.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 чч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За даними спадкової справи №12/2018 рік, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, після смерті ОСОБА_3, померлої 26 липня 2014 року, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інші спадкоємці за законом: діти спадкодавця ОСОБА_5, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна)АДРЕСА_1, та ОСОБА_6, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, які не вчинили дій, що свідчать про прийняття спадщини, а відповідно вважаються такими, що не прийняли спадщину.

ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118408550 від 26 березня 2018 року, за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №134 від 26 березня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстровано право власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого: Запорізька область, Василівський район, с. Тополине, вул. Гагаріна, 77.

ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118407572 від 26 березня 2018 року, за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності №133 від 26 березня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстровано право власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого: Запорізька область, Василівський район, с. Тополине, вул. Гагаріна, 77.

ОСОБА_4 ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

ОСОБА_4 ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що

підлягає обовязковій державній реєстрації.

ОСОБА_4 ст.368 ЦК України право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_4 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 26 березня 2018 року №155/02-31, якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 26 липня 2014 року ОСОБА_3, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Приймаючи до уваги, що земельна ділянка площею 0,5600 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 77 в с. Тополине, Василівський район, Запорізької області, і зареєстрована за померлою ОСОБА_3, набута в період шлюбу і належить ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу - земельної ділянки площею 0,5600 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 77 в с. Тополине, Василівський район, Запорізької області, підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що Ѕ частка земельної ділянки площею 0,5600 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 77 в с. Тополине, Василівський район, Запорізької області, належала померлій ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, належним чином прийняв спадщину після її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на

земельну ділянку унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,5600 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 77 в с. Тополине, Василівський район, Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 липня 2014 року, також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 206, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на у спільній частці подружжя та в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу - земельної ділянки площею 0,5600 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 77 в с. Тополине, Василівський район, Запорізької області,.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,5600 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: вул. Гагаріна, 77 в с. Тополине, Василівський район, Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 липня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений і підписаний 18 травня 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9