АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 564/831/17

Провадження № 22-ц/787/860/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Григоренка М.П., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідачі ОСОБА_3 міська рада,

орган приватизації ОСОБА_3 міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року (суддя Грипіч Л.А.) про розяснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, органу приватизації ОСОБА_3 міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

в с т а н о в и в :

27 квітня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, органу приватизації ОСОБА_3 міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на приватизацію квартири № АДРЕСА_1.

Зобов'язано орган приватизації ОСОБА_3 міської ради Рівненської області розглянути питання та вжити заходи щодо безкоштовної передачі у приватну власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 квартири № АДРЕСА_1.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

05 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 грудня 2017 року.

Заяву мотивовано тим, що для належного виконання рішення суду, необхідним є його розяснення.

На адресу позивачів надійшов лист від органу приватизації ОСОБА_3 міської ради від 22.01.2018 року з вимогою надати додатковий пакет документів для виконання рішення суду.

Однак, у рішенні суду встановлено, що позивачі в установленому законом порядку звернулися із заявою про приватизацію житла та надали усі необхідні та наявні у них документи.

Тобто, орган приватизації повинен розглянути подану раніше заяву з відповідними документами, яких достатньо для вирішення цього питання.

Просив суд розяснити ухвалене рішення від 14 грудня 2017 року таким чином, що орган приватизації ОСОБА_3 міської ради повинен розглянути подану раніше позивачами заяву від 31.08.2016 року з відповідними документами, яких у відповідача достатньо для вирішення питання безкоштовної передачі у приватну власність житла із врахуванням визнаного за позивачами права на приватизацію квартири № АДРЕСА_2.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що зі змісту заяви вбачається, що позивач фактично просить розяснити порядок та механізм його виконання, що виходить за межі повноважень суду щодо розяснення судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 271 ЦПК України.

30 березня 2018 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить про скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про розяснення рішення суду.

Зазначає, що резолютивна частина рішення суду є незрозумілою для позивача, що ускладнює виконання рішення суду.

Неоднозначні словосполучення "розглянути питання" та "вжити заходи" дозволяють відповідачу це тлумачити на власний розсуд, а саме як необхідність подання позивачами нової заяви на приватизацію із відповідним пакетом документів.

Відсутність належного розяснення рішення суду перешкоджає йому у реалізації права на ефективний засіб юридичного захисту, гарантований ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду подано не було.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року, № 14 роз'яснено, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Вимоги до змісту рішення суду закріплені у ст. 215 ЦПК України (у редакції чинній на час вирішення справи судом)

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК (постанова Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі").

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи резолютивна частина ухваленого у справі рішення суду є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.

Водночас доводи ОСОБА_1 фактично зводяться до внесення в текст рішення змін.

За таких обставин місцевим судом правомірно відмолено у задоволенні заяви про розяснення рішення суду, оскільки відсутні правові підстави для задоволення вказаної заяви.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Апеляційний суд Рівненської області, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 15 березня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2018 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: М.П. Григоренко

ОСОБА_4