Справа № 182/1326/18
Провадження № 4-с/0182/7/2018
У Х В А Л А

Іменем України

22.05.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом"янської районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом"янської районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 20 січня 2011 року видано виконавчий лист № 2-1348/2011 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. В рамках виконання судового рішення, відділом державної виконавчої служби ОСОБА_4янського районного управління юстиції м.Києва було відкрито виконавче провадження № 25510267. 22 лютого 2018 року йому стало відомо про винесення в рамках даного виконавчого провадження державним виконавецем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3 постанови від 14 лютого 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Вважає, що вказані дії державного виконавця є неправомірними, а постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з того, що ним на постійній основі здійснювалися платежі в рамках виконання рішення Нікопольського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2-1348/2011 року, про що свідчать матеріали виконавчого провадження № 25510267. І державний виконавець обізнаний з такими періодичними платежами. Правові підстави щодо застосування такого роду юридичних санкцій за наявності періодичних платежів щодо погашення заборгованості - відсутні. Також, зазначає, що в провадженні Верховного Суду України знаходиться розгляд його касаційної скарги до ОСОБА_2, третя особа ВДВС Солом'янського РУЮ м.Києва про зміну розміру аліментів. Основними законними підставами щодо зміни розміру аліментів є те, що він не працевлаштований, немає постійного заробітку, погіршення стану здоровя. Рішення по справі касаційною інстанцією ще не прийнято, а тому розмір заборгованості в рамках виконавчого провадження не є остаточним. Крім того, в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.441 ЦПК України та вважає, що тимчасово обмеживши його у праві виїзду за межі України в рамках виконання судового рішення можливо лише на підставі вмотивованої ухвали суду. Таким чином, вважає дії державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України незаконними та необґрунтованими, а тому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_4янського районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_4 від 14 лютого 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в рамках виконавчого провадження № 25510267.

В судове засідання скаржник та його представник не з»явились, представник скаржника надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив вимог7и, вик4ладені в скарзі, задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець до суду не прибула, надала відзив на скаргу (а.с.39-43), згідно якого у задоволенні скарги ОСОБА_1 просить суд відмовити, а постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 14 лютого 2018 року залишити чинною. Посилалась на те, що на виконанні в ОСОБА_4янському РВДВС ГТУЮ в м.Києві перебуває виконавче провадження № 25510267, з виконання виконавчого листа № 2-1348/2011 року від 20 січня 2011 року, виданого Нікопольським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2010 року і до повноліття дитини. 30 березня 2011 року, на підставі ст.17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем Новіковою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30 березня 2011 року державним виконавцем Новіковою В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено за місцем його роботи - ПП«Нічний експрес», 03049, м.Київ, вул.Уманська, 7-А. Згідно з повідомлення ПП «Нічний експрес» від 18 листопада 2013 року, ОСОБА_1 29 серпня 2011 року був звільнений. Заборгованість зі сплати аліментів на момент звільнення становила 317 грн. 35 коп. Згідно відповідей на електронні запити до ПФУ та ДФС, що здійснювались державними виконавцями протягом 2011-2017 років, було встановлено, що офіційного місця працевлаштування боржник за вказаний проміжок часу не мав. Протягом 2011-2017 років боржником систематично на адресу Відділу подавались копії квитанцій про добровільну сплату аліментів стягувачу, що і підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження у додатку. 11 травня 2017 року на адресу Відділу на вх.12101/15-9-26 надійшла заява від ОСОБА_2 про надання їй довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1, а також про сприяння державним виконавцем погашення заборгованості зі сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 31 березня 2017 року заборгованість складала 65 619 грн. 50 коп. Перевіркою майнового стану боржника, здійсненою державним виконавцем, встановлено, що транспортних засобів за боржником не зареєстровано, джерела отримання доходів боржника - фізичної особи та номера рахунків, відкритих юридичними та фізичними особами, не знайдено. Згідно відповіді УПФУ про осіб боржників, які отримують пенсії, інформацію не знайдено. Щодо осіб, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта встановлено, що за боржником зареєстрована квартира, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м. (м.Київ, вул.Гарматна, буд.44/2, кв.65). Крім того, на вказане майно за номером обтяження 5428206 від 05 червня 2012 року на все нерухоме майно боржника накладено арешт. 15 травня 2017 року нею, державним виконавцем Журавльовою Є.В., направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м.Києві щодо встановлення місця реєстрації боржника. 18 травня 2017 року нею, державним виконавцем Журавльовою Є.В., здійснено вихід за місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 з метою проведення опису нерухомого майна, що належить на праві власності боржнику. Однак, останнього за адресою реєстрації не виявлено. 19 травня 2017 року ОСОБА_1 зявився на виклик до державного виконавця та висловив бажання погашати заборгованість по аліментах добровільно. ОСОБА_1 розяснено порядок нарахування аліментів у частці від доходів у разі відсутності офіційного працевлаштування. Згідно розрахунку заборгованості від 30 червня 2017 року, заборгованість зі сплати аліментів складає 65 293 грн. 25 коп. 26 травня 2017 року на адресу Відділу за вх.14017/15-9-26 надійшла копія ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року про відмову в позові про зміну розміру аліментів. 14 листопада 2017 року за вх.28402/15-9-26 на адресу Відділу стягувачем подано заяву щодо встановлення обмеження виїзду боржника за кордон до повного погашення заборгованості по аліментах. У звязку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів понад 6 місяців, 14 лютого 2018 року державним виконавцем Журавльовою Є.В. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Крім того, 03 березня 2018 року державним виконавцем Журавльовою Є.В. винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вогнепальною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. 10 квітня 2018 року ОСОБА_1 повідомив державного виконавця про офіційне працевлаштування в ТОВ «О-НЕТ» та в цей же день на прийомі державного виконавця стосовно боржника було складено протокол № 21 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 Кодексу про адміністративні правопорушення. Згідно довідки - розрахунку від 12 лютого 2018 року, заборгованість станом на 01 лютого 2018 року складає 59 866 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Отже, прийняття вищевказаних постанов випливає з обовязку державного виконавця за фактом наявності заборгованості зі сплати аліментів понад 6 місяців вживати заходів щодо погашення такої заборгованості на користь стягувача, а також не залежить від факту наявності зареєстрованого чи незареєстрованого за боржником іншого майна, а також його працевлаштування. Враховуючи усе вищенаведене, вважає свої дії законними та просить суд в задоволенні скарги відмовити. Крім того, зазначає, що можливості прибути в призначене судове засідання не має, тому просить суд розгляд скарги проводити за своєї відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. 02 квітня 2018 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надіслала заперечення на скаргу (а.с.16-18), згідно яких просить суд в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 20 січня 2011 року видано виконавчий лист № 2-1348/2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 19 лютого 2018 року з листа, надісланого на її адресу державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3, їй стало відомо про постанову від 14 лютого 2018 року щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Вважає дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3 вірними та обґрунтованими. ОСОБА_1 цілеспрямовано впродовж тривалого часу ухилявся від сплати аліментів, тому утворилась заборгованість. Однак, це ніяким чином не ставало на заваді відвідування ОСОБА_1 інших країн. Боржник навмисно ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_5, при цьому вона як мати ніяких перепон щодо їх спілкування з дитиною не чинить. Крім того, у 2016 році ОСОБА_1 подав позов до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо зміни розміру аліментів і рішенням від 07 квітня 2017 року в задоволені позову було відмовлено. Не погодившись з вищевказаним рішенням, він подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, яку ухвалою від 05 вересня 2017 року було залишено без задоволення, а рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року залишено без змін (а.с.25-30). Станом на 01 лютого 2018 року заборгованість ОСОБА_1 складає 59 886 грн. 00 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Отже, враховуючи вищевикладене, вважає, що дії державного виконавця є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого, відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Оскаржувані дії державного виконавця датовані 14 лютого 2018 року, про що скаржнику стало відомо 22 лютого 2018 року, виходячи з розписки, яка мітиться в матеріалах справи. Заявник звернувся до суду 27 лютого 2018 року, тобто в межах строку, встановленого ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні також було встановлено, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 20 січня 2011 року було видано виконавчий лист № 2-1348/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини (а.с.62-63). 30 березня 2011 року Відділом державної виконавчої служби ОСОБА_4янського районного управління юстиції м.Києва було відкрито виконавче провадження № 25510267 (а.с.67-68). Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем в рамках виконання судового рішення та під час проведення виконавчий дій було встановлено, що боржник ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, відповідно до розрахунку, станом на 01 лютого 2018 року, складає 59 866 грн. 00 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а тому, виходячи з даних обставин, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3 14 лютого 2018 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.5).

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.1,7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", ч.1 ст.5 ЗУ "Про виконавче провадження", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених ЗУ "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.71 ч.9 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Крім того, статтю 11 цього Закону було доповнено ч.4, відповідно до якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п.1-4 ч.9 ст.71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, виконавчий лист № 2-1348/2011 року, виданий 20 січня 2001 року до примусового виконання відділом державної виконавчої служби Солом"янського управління юстиції у м.Києві був прийнятий 30 березня 2011 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.67). Згідно розрахунку по сплаті аліментів, заборгованість у ОСОБА_1 виникла з 01 вересня 2011 року по січень 2018 року та станом на 01 лютого 2018 року складає 59 866 грн. 00 коп. Тобто, державним виконавцем було враховано заборгованість зі сплати аліментів, у відповідності до ч.9 ст.71 ЗУ "Про виконавче провадження", так як сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів. При цьому, судом не беруться до уваги доводи боржника про те, що державний виконавець зобов"язаний був звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у відповідності до ст.441 ЦПК України, оскільки ст.71 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що державному виконавцеві при здійсненні примусового виконання рішень про стягнення аліментів надано право самостійно обмежувати осіб в зазначеному праві до моменту погашення заборгованості по сплаті аліментів.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що державним виконавцем постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України винесена з дотриманням вимог ч.9, 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, як вбачається з матеріалів скарги, розмір заборгованості по сплаті аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а тому в задоволені скарги слід відмовити.

У відповідності до положень ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені в скарзі вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.258-261, 353-354, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, на дії та рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом"янської районного управління юстиції м.Києва ОСОБА_3- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6