АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 травня 2018 року

м. Харків

справа № 638/12456/17

провадження № 22-ц/790/2236/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Приватної фірми «Інверком»

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 січня 2018 року (Аркатова К.В.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», Приватної фірми «Інверком» про визнання майнових прав, -

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на майнові (речові) права, що виникають із договору про участь у будівництві №106 від 23.05.2007 року, у тому числі право на отримання в натурі квартири з трьох кімнат (тип 3-А) загальною площею 123,27 кв.м., на 16-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці Шатилівській (колишня Леніна) в районі СШ №116, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для цього на підставі рішень Харківської міської ради від 19.11.2003 року №222/03 та №1467/14 від 26.02.2014 року, кадастровий номер НОМЕР_1 та право набути у майбутньому право власності на цю квартиру.

22.01.2018 року позивачка подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти заборону відчуження у будь-який спосіб (купівля-продаж, дарування, тощо) об'єкта незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці , кадастровий номер НОМЕР_1, що належить на праві власності приватній фірмі «Інверком».

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 січня 2018 року заяву ОСОБА_2 - задоволено частково.

Постановлено накласти заборону відчуження на об'єкт незавершеного будівництва - квартиру з трьох кімнат (тип 3-А) загальною площею 123,27 кв.м., на 16-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці АДРЕСА_1 будівництво якого здійснюється на земельній ділянці , що надана для цього на підставі рішень Харківської міської ради від 19.11.2003 року №222/03 та №1467/14 від 26.02.2014 року, кадастровий номер НОМЕР_1.

На цю ухвалу ПФ «Інверком» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом першої інстанції.

При цьому посилається на порушення норм процесуального права. Зазначає, що вжиті судом заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності підприємства. Крім того, на даний час такого об'єкту незавершеного будівництва, як трикімнатна квартира загальною площею 123,27 кв.м., на 16-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку не існує.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, пояснення осіб, що з'явилися, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є майнове (речове) право на вищевказану квартиру та існує реальна загроза відчуження спірного майна, що може призвести в майбутньому до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України 2004 року єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.4 зазначеної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.6 Постанови, особам, які беруть участь в справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи ту обставину, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є право власності на майнові (речові) права на отримання в натурі квартири, право власності на об'єкт незавершеного будівництва, в якому знаходиться спірна квартира з 04.09.2017 року зареєстровано за ПФ «Інверком», яка не була стороною договору про участь у будівництві №106 від 23.05.2007 року - існує реальна загроза відчуження відповідачем спірного майна, що може у майбутньому позбавити позивача набуття зазначеного права власності на спірну квартиру.

Таким чином, судом вірно обрано вид забезпечення позову, шляхом заборони відчуження квартири, оскільки такий вид забезпечення позову направлений на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Вважати, що така заборона відчуження може якимось чином перешкодити господарській діяльності підприємства не можна.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватної фірми «Інверком» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 січня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко