____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3177/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд, -

встановив:

06.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1, у якому зареєстровані відповідачі, але не проживають. Факт реєстрації відповідачів призводить до порушення прав позивача як власника майна, у зв'язку із чим позивач змушений звернутись до суду.

16.05.2018 року до суду надано заяву позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з'явились, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надала до суду 03.01.2018 року відзив на позов, та повідомила, що в провадженні суду перебуває інша справа за позовом ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1. В подальшому представник просила зупинити провадження по справі до вирішення спору щодо визнання за відповідачем права власності на 1/2 частку домоволодіння. В судових засіданнях представник не заперечувала щодо можливості вирішення спору мирним шляхом. В судовому засіданні 12.04.2018 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі було відмовлено та призначено розгляд справи по суті. До судового засідання представник не з'явилась, будь-яких заяв не направила.

Відповідач ОСОБА_3 є дочкою сторін, з 15.09.2015 року проживає на території США, вказані обставини сторонами по справі не оспорювались.

Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін та їх представників на підставі п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2007 року по справі № 2-4849/2007 та Витягом 16326140 від 18.10.2007 року про реєстрацію права власності позивача в КП "ОМБТІ та РОН" /а.с.9,10/.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.1988 року, та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2009 року шлюб розірвано. Відповідач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно довідки /виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію/ № 577 від 30.08.2017 року у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 14/.

З нотаріально посвідченної заяви позивача ОСОБА_1 від 01.07.20016 року слідує, що він не заперечував щодо переїзду на постійне місце проживання до США його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з колишнюю дружиною ОСОБА_2 /а.с. 19/.

Також судом досліджено інформацію Головного центру обробки даних Державної Прикордонної служби України від 28.03.2017 року щодо перетинання державного кордону 13.08.2016 року ОСОБА_2 з Київа до Нью Йорка. З відповіді від 08.11.2017 року слідує, що 15.09.2015 року ОСОБА_3 перетинала кордон з Київа до Нью Йорка /а.с.12,13, 51/.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів, наданих сторонами, які були б відхилені судом.

В відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 стверджує, що позивач придбав в період шлюбу 13/20 частин спірного будинку, який за час шлюбу був реконструйований, та в силу ст. 62 СК України відповідач вважає, що має право на частину реконструйованого будинку, тому не може бути визнана такою, що втратила право на користування житлом. При цьому вказала, що співвідповідач ОСОБА_3 має право на проживання разом з батьком чи матір'ю, тому також не може бути визнана такою, що втратила право на житло.

В ході судового розгляду справи сторона відповідача не спростувала доводів сторони позивача, що відповідачі проживають в США, оскільки письмова інформація Прикордонної служби належними доказами щодо повернення відповідачів на територію України не підтверджена.

Оскільки, факт реєстрації відповідачів призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У ході розгляду справи суду не надано доказів щодо того, що відповідачі утримували житло, сплачували комунальні послуги, та що вони з поважних причин не проживають в будинку. Також судом встановлено, що відповідачі вибули з житла добровільно та протягом тривалого часу, а саме відповідач ОСОБА_3 з 15.09.2015 року, та відповідач ОСОБА_2 з 13.08.2016 року, житлом не цікавились, та доказів щодо того, що позивач чинив та чинить їм перешкоди суду не надані.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі тривалий час не проживають у спірному будинку АДРЕСА_1, то позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом, підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 04.10.1995 року Білгород Дністровським РВ ОМУ МВС України в Одеській області, місце реєстрації та проживання, АДРЕСА_2, телефон НОМЕР_4/, до ОСОБА_2, /ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 17.08.1995 року Центральним РВ ОМУ МВС України в Одеській області, місце реєстрації, АДРЕСА_2, телефон невідомий/, ОСОБА_3, /ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП невідомий, місце реєстрації, АДРЕСА_2, телефон невідомий/, про визнання такими, що втратили право користування житлом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 17.08.1995 року Центральним РВ ОМУ МВС України в Одеській області, місце реєстрації, АДРЕСА_2, телефон невідомий/ та ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП невідомий, місце реєстрації, АДРЕСА_2, телефон невідомий/ такими, що втратили право користування житлом - будинком АДРЕСА_1.

Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 17.08.1995 року Центральним РВ ОМУ МВС України в Одеській області, місце реєстрації, АДРЕСА_2, телефон невідомий/ та ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП невідомий, місце реєстрації, АДРЕСА_2, телефон невідомий/ з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.