МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. Справа №370/838/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт. Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, як представник Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі ПрАТ «Київобленерго», позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останньої на користь ПрАТ «Київобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 25 601,97 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 19.05.2000 року з ОСОБА_2, було укладено Договір про користування електроенергією №134/68 за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Рожів, вул. Котовського, 39. Внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором, станом на 01.03.2018 року за відповідачем спожито 45760 кВт/год, на суму 25601,97 грн., яка відповідачем не оплачена.

Ухвалою суду від 16.04.2018 року позовну заяву ПАТ «Київобленерго» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 16.04.2018 року та позовну заяву з додатками відповідач не отримала, згідно відмітки поштового відділення «адресат відсутній, на дзвінки не відповідає», про що свідчить довідка про причини невручення поштового відправлення, а тому згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи 04.05.2018 року.

У строк, встановлений судом, відзив на позов відповідач не подала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

19.05.2000 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір про користування електроенергією №134/68 за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Рожів, вул. Котовського, 39 (а.с.8-9).

За вказаним договором позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до встановленої потужності 2 кВт, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати спожиту електричну енергію.

Як вбачається з показань електролічильника СОЕ 5028 №02901961 за особовим рахунком №200626542 боржника ОСОБА_2, станом на 01.03.2018 року спожито електричної енергії у розмірі 45760 кВт (а.с. 10-11), на загальну суму 25601,97 грн., згідно розрахунку позивача (а.с.12).

ПрАТ «Київобленерго» є субєктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ серії АГ №578471 від 11.07.2011р. на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та Ліцензію НКРЕ АГ №578470 від 11.07.2011р. на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області (відповідно до статті 11, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» установчі документи Товариства оприлюднені на порталі електронних сервісів: https://kap.minjust.gov.ua/).

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником регулюються Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року № 575/97-ВР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 №1875-IV, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (далі - ПКЕЕН) та ін.

Статтею 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачені обов'язки та відповідальність споживачів енергії, зокрема: додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п.19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно із п.20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць.

Пунктом 28 ПКЕЕН передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.

Окрім цього, п.48 ПКЕЕН визначає, що споживач несе відповідальність згідно з законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тож, оцінюючи надані позивачем докази, кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач не скористався правом заперечити проти доводів позивача, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належно виконав умови договору, надавши послуги з електропостачання, а відповідач, отримавши їх, порушив вимоги договору та не оплатив їх. Крім того, доказів, що відповідач з повідомленням про виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку та виставлених сум, а також прохання проведення відповідного перерахунку вартості спожитої електричної енергії відповідно до фактичних показників приладу обліку відповідача не звертався, а також відсутня заява на укладення договору розстрочки сплати вищевказаного боргу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені (а.с.1-3) судові витрати позивача зі сплати судового в розмірі 1762,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (місце знаходження: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б, , р/р 8482 в ПАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 322669) до ОСОБА_2 (адреса: 08043, с.Рожів Макарівського району Київської області, вул. Котовського,39 ІПН) про стягнення заборгованості за користування електричною енергією - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» 25601,97 грн., заборгованості за використану електричну енергію та 1762,00 грн., судових витрат, а всього - 27363,97 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 25.05.2018 року.

Суддя О.В. Тандир