Справа № 758/3407/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2018 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Гребенюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕКС-РАЙТ», Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вищезазначеним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_2 своє право на судовий захист у спірних правовідносинах обґрунтовує тим, що він має поточний рахунок в ПАТ «Банк Київська Русь», на якому залишились кошти в сумі 1310000,00 грн., у зв'язку з чим, його майнові інтереси як кредитора можуть бути задоволені банком лише за достатністю майна у банка. Своє право на судовий захист у спірних правовідносинах позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є власником істотної участі в ПАТ «Банк Київська Русь» з прямою участю в акціонерному капіталі в розмірі 29,4%.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З позовної заяви вбачається, що вимоги ОСОБА_2 підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо підсудності позовних вимог позивача ОСОБА_1, то згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема - справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

В ч. ч. 1, 3 ст. 167 ГК України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що справи з корпоративних відносин - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Наведений висновок також узгоджується з роз'ясненнями, викладеними в п. 3.2 чинної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з даним позовом до ПАТ «Банк Київська Русь», як власник істотної участі в ПАТ «Банк Київська Русь» з прямою участю в акціонерному капіталі в розмірі 29,4%. За таких обставин, вбачається, що спір між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ТОВ ФК «ЕКС-РАЙТ» та ПАТ «Банк Київська Русь» - є таким, що виник з корпоративних відносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Київська Русь».

З огляду на наведене, вирішення спору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ТОВ ФК «ЕКС-РАЙТ» ПАТ «Банк Київська Русь» за даним позовом, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, повинно здійснюватися в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕКС-РАЙТ», Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним - залишити без руху;

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днівднів з дня отримання ухвали;

Роз'яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу;

Копію цієї ухвали направити позивачу;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк