справа № 563/598/18
У Х В А Л А

14 травня 2018 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Кулик Є.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Рівнеобленерго" про визнання недійсним рішення комісії Корецького РЕМ ПАТ "Рівнеобленерго" по розгляду акта №R008399 від 22 березня 2018 року про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 37 від 24 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 до ПАТ "Рівнеобленерого" про визнання недійсним рішення комісії по розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Позивач при зверненні до суду з позовною заявою посилається на те, що він є споживачем, а тому звільнений від сплати судового збору, на підставі норми ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживача» та п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Закон України «Про захист прав споживачів» є нормативно-правовим актом, що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів роз'яснено, що оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначає меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду, доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

У позовній заяві позивач посилаються на Закон України «Про захист прав споживачів», однак як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги не стосуються порушень прав відповідно до вказаного закону.

Твердження позивача про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя керується Законом України «Про судовий збір», що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, яким не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Суд звертає увагу, що ЗУ "Про судовий збір" є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює сплату судового збору та прийнятий в часі пізніше порівняно з нормою ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Зі змісту статті 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що до переліку позивачів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях споживачі послуг не віднесені.

Крім того, в ст. 5 даного Закону внесено зміни, відповідно до яких посилання щодо споживачів виключено, а п.7 ч.1 ст.5 передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Отже, можливо зробити висновок про те, що у позивача відсутні пільги щодо сплати судового збору, а тому він повинен сплатити судовий збір за подання своєї позовної заяви на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами і доповненнями, судовий збір за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі позову становить 704 грн. 80 коп.

Частина 5 статті 177 ЦПК України передбачає обов'язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. ст. 81, 83, 84 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивачем разом із позовною заявою до суду подано клопотання про витребування доказів, проте жодних доказів про неможливість самостійно надати такі докази суду не представлено.

Суд також звертає увагу позивача на те, що по тексту позовної заяви він просить про визнання недійсним рішення комісії Корецького РЕМ ПАТ "Рівнеобленерго" по розгляду акта №R008399 від 22 березня 2018 року про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 37 від 24 квітня 2018 року, проте у прохальній частині цієї позовної заяви вказано: "Визнати недійсним рішення комісії Рівненського міського РЕМ ПАТ "Рівнеобленерго" по розгляду акта від 12.01.2015 р. № R 006571 про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом від 02.02.2016 р. № 114". Тому ОСОБА_1 необхідно уточнити свої позовні вимоги.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету у розмірі та порядку визначеному Законом та усунути наявні недоліки вказані в ухвалі.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Рівнеобленерго" про визнання недійсним рішення комісії Корецького РЕМ ПАТ "Рівнеобленерго" по розгляду акта №R008399 від 22 березня 2018 року про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 37 від 24 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Кулик