Справа № 495/3371/18
29 травня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ №468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.10.2013 року в розмірі 196974,12 євро в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення;
- стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ №468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.10.2013 року в розмірі 100991,5 рублів в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення;
- стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ №468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8810,00 гривень.
Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 01.10.2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, який був оформлений шляхом складання розписки. За умовами укладеного договору позики, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти: 43 050,00 доларів США, 53 925,00 гривень євро, 26 500,00 рублів з терміном повернення до 01.10.2014 року. За весь час фактичного користування грошовими коштами ОСОБА_2 зобовязався сплатити 5 % в місяць.
В порушення взятих на себе зобовязань, ОСОБА_2 суму боргу позивачу не повернув по сьогоднішній день та ухиляється від виконання зобовязання.
Крім того, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідачки 3% річних від простроченої суми.
Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги повністю підтримує, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2013року між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 43 050,00 доларів США, 53 925,00 гривень євро, 26 500,00 рублів з терміном повернення до 01.10.2014 року.
Сторонами також був встановлений розмір щомісячних процентів за користування коштами у вигляді 5%.
Частина 1 ст. 1046 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
В зазначений та обумовлений термін боржник ОСОБА_2, позичені кошти не повернув, що кореспондує право кредитора - позивача звернутися до суду за захистом своїх майнових прав, а саме з вимогою про стягнення з відповідача суму боргу з відповідними відсотками за прострочення виконання зобовязання.
Під час прийняття рішення суд враховує правову позицію ВСУ щодо розгляду справ про стягнення грошового боргу, а саме постанову від 18 травня 2016 року по справі № 6-474цс16.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Суд приймає Розрахунок боргу з належними відсотками, представлений позивачем, оскільки він складений з дотриманням порядку та умовностей діючих законодавчих норм.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня.
Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.
Офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на день винесення рішення є таким:
- 1 долар США становить 26 гривні 09 копійок;
- 1 євро становить 30 гривень 16 копійок;
- 1 російський рубль становить 0 гривень 42 копійок.
Таким чином, станом на 01.04.2018 року внаслідок невиконання відповідачем зобовязання сума боргу в грошовому еквіваленті в іноземній валюті складається з наступного.
54 місяці помножити на 2696,25 євро = 145597,5 євро борг за процентами за 54 місяці користування позикою.
Станом на 01.04.2018 року відповідач повернув борг в розмірі 8285,00 євро, таким чином станом на 01.04.2018 року недоплачена сума боргу складає 191237,00 євро.
191237,00 євро помножити на 3% від простроченої суми боргу = 5737,12 євро.
191237,00 євро + 573712 євро = 196974,12 євро, що на дату постановлення рішення в гривневому еквіваленті становить 6 013 521,4 грн.
Враховуючи обставини справи, надавши правову оцінку представленим доказам та охарактеризувавши правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, які знайшли свого доведення під час розгляду справи.
На підставі ст.. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються суму судового збору у розмірі 8 810,00 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 625, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 49, 81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ №468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.10.2013 року у розмірі 11 494,8 доларів США, що станом на день ухвалення рішення становить 300 582,123 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ №468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.10.2013 року в розмірі 196974,12 євро, що станом на день ухвалення рішення становить 6 013 521,4 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ №468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01.10.2013 року в розмірі 100 991,5 рублів, що станом на день ухвалення рішення становить 42 820,396 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ № 468337, виданий 25.11.1996 року) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8 810,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя