Дата документу 21.05.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 Аннаєвича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

за участю:

представника стягувача ОСОБА_3 (в дистанційному режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Запоріжжя),

ВСТАНОВИВ :

Заявники: ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулися до суду із заявою про визнання виконавчих листів № 815/11353/2012, виданих 05.02.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі № 815/11353/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 Аннаєвича, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування поданої заяви покладаються на те, що на виконанні у Мелітопольському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходяться виконавчі листи № 815/11353/2012 видані 05.02.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» боргу в сумі 441823,98 гривень. Вважає, що зазначені виконавчі листи мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки заборгованість за вказаним договором погашена у повному обсязі. Це підтверджується квитанціями від 06.09.2016 в сумі 49052,87 грн. + 400950 грн. + 333557,30 грн. = 783560,17 грн. Враховуючи, що сума боргу за кредитом згідно рішення суду встановлена у розмірі 441823,98 грн., вважає, що претензії банку необґрунтовані, оскільки борг відсутній. Тому просить суд визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.

02.04.2018, від представника стягувача - ОСОБА_3 надійшов відзив на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якому просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на те, що жоден з зазначених заявниками платежів не було направлено на погашення заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/327 від 13.06.2007, стягнутої за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2012 у справі 815/11353/2012 в розмірі 438604,98 грн., яка виникла станом на 10.05.2015 року або судових витрат. Після ухвалення зазначеного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2012, відбулось часткове погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 50000,00 грн. та відсотків, нарахованих після 10.05.2012. Відповідачі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2012 у справі № 815/11353/2012 фактично не виконали та загальна сума заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/327 від 13.06.2007, станом на 21.03.2018 складає 471457,65 грн., з яких 336369,27 грн. заборгованість за кредитом; 131 215,36 грн. - заборгованість за процентами, в тому числі 42526,95 грн. за рішенням суду від 03.10.2012; 1704,44 пеня за порушення строків оплати суми кредиту за рішенням суду від 03.10.2012; 2168,58 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за рішенням суду від 03.10.2012.

Таким чином, позичальником ОСОБА_5 не виконуються умови кредитного договору № 010/02-2/327 від 13.06.2007, а саме позичкова заборгованість за проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплачуються, а відповідно- рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2012 у справі 815/11353/2012 фактично не виконане.

Також вказують, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.11.2012 у справі 815/11351/2012 солідарно з позичальника ОСОБА_5 та фінансового поручителя ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/233 від 23.04.2007 станом на 16.07.2012 в розмірі 456055 грн. 53 коп. 06.09.2016, заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/233 від 23.04.2007, станом на 06.09.2016, в т.ч. стягнута за Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.11.2012, та судові витрати погашено в повному обсязі відповідно до наданих заявниками копій платіжних доручень від 06.09.2016.

Заявники в судове засідання не зявились, від них надійшла заява про розгляд заяви за їх відсутності, наполягають на задоволенні заяви в повному обсязі. Представник заявників-Цимбалюк М.Г. в попередніх судових засіданнях заяву підтримав в повному обсязі за обставинами, в ній викладеними.

Представник стягувача ОСОБА_3 (в дистанційному режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Запоріжжя) просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю, посилаючись на підстави, зазначені у відзиві на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися, надали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутністю, на задоволенні заяви наполягають.

Державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 Аннаєвича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого документа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Судом встановлено, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2012 по цивільній справі № 815/11353/2012, позов ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/327 від 13.06.2007 в розмірі 438604,98 грн. та судовий збір у сумі 3219,00 грн., а всього 441823,98 грн.. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2, на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/327 від 13.06.2007 року в розмірі 438604,98 грн. та судовий збір у сумі 3219,00 грн., а всього 441823,98 грн.. солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1, на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», заборгованість за кредитним договором № 010/02-2/327 від 13.06.2007 року в розмірі 438604,98 грн. та судовий збір у сумі 3219,00 грн., а всього 441823,98 грн. /а.с. 68-70/.

Згідно вказаного рішення суду заборгованість з відповідачів стягнуто станом на 16.07.2011 і така заборгованість складається з : заборгованості по кредиту 392205 грн. 01 коп., пеня за заборгованість за кредитом 1704 грн. 44 коп., відсотки за період з 03.10.2011 року по 10.05.2012 - 42526 грн. 95 коп., пеня по заборгованості по відсоткам 2168 грн. 58 коп.

Виконавчий лист Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 815/11353/2012 від 05.02.2013 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» боргу в сумі 441823,98 гривень, виданий відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства.

Крім того, Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.11.2012 року, позов ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором №012/02-2/233 от 23.04.07 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», заборгованість в сумі 456055,53 гривень. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», заборгованість в сумі 456055,53 гривень. /а.с. 218-221 Т 1/.

Як убачається з наданих заявниками копій квитанцій, оригінали яких досліджено в судовому засіданні та узгоджується з розрахунком заборгованості по договору 010/02-2/327 от 13.06.07, наданим Банком (а.с.41-42 Т.2), ОСОБА_5 як позичальником та ОСОБА_6 як поручителем здійснено погашення заборгованості за кредитними договорами за певний проміжок часу: з 06.09.16 по 30.03.17 рр.

За договором № 010/02-2/327 от 13.06.07

ДатаСума, грн..Номер договоруНомер квитанціїПризначення платежуПлатник
06.09.165383,83010/02-2/327 от 13.06.070DXR55656ОСОБА_6 по дог.поруки прострочені %%ОСОБА_6
06.09.1649 052,87010/02-2/327 от 13.06.070DXR55890Погаш %% нарах після 10.05.12ОСОБА_6
06.09.165563,30010/02-2/327 от 13.06.070DXR55369Погаш %% по кредитуОСОБА_6
26.10.1660 000010/02-2/327 от 13.06.070DXR66550Погашення процентівОСОБА_5
26.12.1630 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М39380Погашення позикиОСОБА_5
26.12.1630 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М39115Погашення процентівОСОБА_5
30.11.1660 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М92203Погаш процентівОСОБА_5
31.01.1720 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М70377Погашення процентівОСОБА_5
27.02.1710 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М85217Погашення позикиОСОБА_5
27.02.1710 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М85354Погашення процентівОСОБА_5
30.03.1710 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М59461Погашення позикиОСОБА_5
30.03.1710 000010/02-2/327 от 13.06.070А8М59269Погашення процентівОСОБА_5
Всього:300 000010/02-2/327 от 13.06.07

ДатаСума, грн..Номер договоруНомер квитанціїПризначення платежуПлатник
06.09.166134,76012/02-2/233 от 23.04.070DXR53846Погашення%% по КДОСОБА_6
06.09.16400 950,00012/02-2/233 от 23.04.070DXR52579Погашення позикиОСОБА_6
06.09.163219,00012/02-2/233 от 23.04.07N0DXR45614Суд збір за ріш.судуОСОБА_6
06.09.16333 557,30012/02-2/233 от 23.04.07208/2527-6ОСОБА_6 по дог.поруки прострочені %%ОСОБА_6.
06.09.166047,41012/02-2/233 от 23.04.07208/2527-4Пеня за рішенням судуОСОБА_6.
Всього:749 908,47012/02-2/233 от 23.04.07

За договором №012/02-2/233 от 23.04.07

Загалом, здійснено погашень за двома договорами кредиту за період з 06.09.16 по 30.03.17 рр. на суму 1 049 908,47 грн. При цьому за двома рішеннями суду стягнуто (456 055,53 грн. + 441 823,98 грн.) = 897 879,51 грн. Тобто, загальна переплата становить: 1 039 908,47 897 879,51 = 152 028,96 грн.

Причому, суд вважає за необхідне зазначити, що ще до 06.09.2016 за договором 010/02-2/327 от 13.06.07 ще сплачено на погашення заборгованості певні суми, як вбачається з вищевказаного розрахунку заборгованості.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 продовжував нараховувати відсотки та неустойку по двом кредитним договорам № 010/02-2/327 от 13.06.07 та №012/02-2/233 от 23.04.07, укладеним з ОСОБА_5 після винесення рішень судів у 2012 році про стягнення заборгованості по ним. Саме у зв»язку з цим кошти, спрямовані на погашення заборгованості на підставі Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.10.2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/02-2/327 від 13.06.2007 Банком зараховувалися на погашення самостійно визначеної ним заборгованості (в тому числі по процентам та неустойки після винесення рішення суду від 01.11.2012 року) по кредитному договору №012/02-2/233 от 23.04.07.

Але, за змістом частини другої ст. 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Реалізуючи своє право, передбачене вищезазначеною частиною ст. 1050 ЦК України, надсилаючи вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, кредитор в односторонньому порядку змінює строк виконання зобов'язання за кредитним договором і строк виконання зобов'язання за договором настає достроково.

Логічним є те, що пред'явлення кредитором вимоги про дострокове стягнення заборгованості та реалізація такого права через рішення суду є волевиявленням кредитора, який бажає повернути достроково надані боржнику кошти через порушення ним кредитної дисципліни, при цьому добровільно відмовляючись отримувати прибуток у вигляді відсотків за користування кредитом, які б могли бути отримані до закінчення строку дії кредитного договору.

Прийняття судом рішення за позовом кредитора про стягнення з позичальника всієї суми заборгованості за кредитним договором достроково змінює зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту частинами до певної дати на обов'язок по виконанню судового рішення та повернення достроково всієї суми заборгованості за кредитним договором. Внаслідок такого рішення залишаються зобов'язання зі сплати боргу, визначеного судовим рішенням, та право кредитора на нарахування, передбачені частиною другою ст. 625 ЦК України за час невиконання такого рішення.

Продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору після реалізації кредитором свого права на дострокове повернення кредиту по день фактичного повернення всієї суми кредиту, стягнутого на підставі судового рішення суперечить таким принципам, як справедливість, добросовісність та розумність, порушує справедливий баланс інтересів сторін договору, створює ситуацію правової невизначеності, оскільки за час виконання рішення продовжують нараховуватись відсотки, розмір яких неможливо прогнозувати та розрахувати, і виконання рішення не звільняє стягувача від обов'язку зі сплати ще відсотків, які кредитор нарахує за період виконання судового рішення. І за такою логікою, після нарахування відсотків за період виконання судового рішення кредитор продовжить нараховувати відсотки до повернення відсотків, нарахованих за час виконання судового рішення, і так до безкінечності.

Крім того, продовження нарахування кредитором відсотків, передбачених умовами кредитного договору, та інших штрафних санкцій, що можуть бути обумовлені кредитним договором, та, крім цього, нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат на підставі частини другої ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором та цієї ж частини другої ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання судового рішення про стягнення заборгованості є невиправданим та надмірним тягарем для боржника.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц, в ухвалі від 04 квітня 2018 року у справі № 61-4629св18.

Тобто, доводи ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» про продовження нарахування відсотків та неустойки по кредитним договорам, укладеним з ОСОБА_5 № 010/02-2/327 від 13.06.2007 та №012/02-2/233 от 23.04.07 після винесення вищевказаних рішень суду є незаконними, оскільки з ухваленням судом вказаних рішень кредитні договори припинили свою дію, а ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» втратив можливість нарахування та стягнення з відповідачів відсотків за кредитним договором.

Посилання представника Банку на те, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, є безпідставними, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, доказів про наявність та задоволення вимог про стягнення яких суду не надано.

Не заслуговують на увагу також доводи представника Банку щодо того, що зазначення в квитанціях боржником в графі «призначення платежу» про сплату відсотків після винесення рішення суду означає згоду боржника саме на такі платежі, оскільки Банком не надано доказів, що формування призначення платежу здійснюється саме платником, а не Банком, до того ж наявність заяв безпосередньо платників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчить про протилежне.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обов'язок боржника за виконавчими листами по цивільній справі № 815/11353/2012 відсутній повністю у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, тобто заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 Аннаєвича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - слід задовольнити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Зяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 Аннаєвича, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 Аннаєвича, ОСОБА_1, видані 05.02.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі № 815/11353/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 Аннаєвича, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова