АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3429/18 Справа № 175/4968/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Новік Л. М. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної і матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, які доповнювалися в ході судового розгляду, позивач посилалася на те, що рішенням Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року частково задоволено її позовні вимоги до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій щодо відключення від електроенергії неправомірними. Визнано дії представників ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо відключення від електропостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - неправомірними. Вважає, що внаслідок цього у неї виникло право на відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Відповідач зобов'язаний відшкодувати заподіяну шкоду в наслідок його неправомірних дій, що встановлено рішенням суду. Неправомірними діями відповідача принижено честь, гідність, ділову репутацію, спричинено їй моральну і матеріальну шкоду. На протязі тривалого часу, а саме в 2012 та 2013 та 2014 році відповідач систематично створював тиск та несприятливі ситуації для неї, як споживача, з умислом, та систематично перешкоджав користуванню електроенергією, за допомогою недостовірних даних та підробкою підписів в супереч діючого законодавства. Був збій нормального існування особистого життя членів її родини. В результаті їй були спричинені значні матеріальні збитки та моральні страждання. Внаслідок порушення її прав, душевних страждань, нервових напружень і конфліктів, що тривали довгий час, та інших психологічних факторів, яких зазнавала вона та її родина у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, а саме: позбавленням можливості вільно та на власний розсуд розпоряджатися заробленими коштами; вчасно та за бажанням витрачати кошти на власні потреби та потреби її родини; також відповідач не поставився до неї з повагою; витрачати додатковий час та кошти на усунення наслідків неправомірних дій відповідача; позбавлення можливості користування електричними приборами як соціального блага; позбавлення повноцінного водопостачання в будинку - холодної та гарячої води; також унеможливлено було теплове опалення будинку, оскільки газовий котел регулюється електроприладами, в результаті неналежного опалення та перепаду температури в зимовий період відбулось погіршення стану будинку, що потребувало додаткових коштів на ремонт; також унеможливило перебування неповнолітньої внучки в будинку, як відповідних умов, з ризиком для здоров'я, так і належних елементарних благ як для дитини; відсутність теплового опалення і водопостачання створило додаткові складнощі як для гігієни особистої, так і дотримання санітарних норм в будинку; також і повноцінного ведення особистого господарства, поливу огородництва та садівництва (під впливом спеки гинули рослини, що призвело до зменшення врожаю). Вказане викликало в результаті додаткові незручності, переживання, фізичні та моральні навантаження. Періодичність співпала з трагічною ситуацією в родині, а саме зі смертю дідуся ОСОБА_3, через три місяці тата ОСОБА_4 Досудовий період супроводжувався чисельними перевірками, викликами та поїздками до Дніпропетровського РЕМ, звернення до прокуратури. Відповідачем створювалась недостовірна інформація в базі даних споживачів, що в свою чергу додатково створювала ставлення як до недобросовісних споживачів, та в результаті поширювалась чутками в суспільстві негативного ставлення. Це призвело до додаткового часу та коштів і негативно впливало на моральний стан. Оскільки ставлення представників відповідача було принизливим з високим цинізмом, та супроводжувалось лайками, погрозами та іншим, також складність полягала з чисельністю представників, кабінетів та структурних відділів. Монопольне становище відповідача супроводжувалось зловживанням закону, а саме практично відключення, навіть за незначну суму заборгованості випливало в значній ціні за підключення близько 890,88 грн., що супроводжувалось чергами в підключенні (тижнями), та додатковими поїздками. Матеріальну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн., яка складається з витрат на підключення до електромережі, а також транспортних і інформаційно-консультативних послуг, ремонт будинку. Звертала увагу, що вона має попередній діагноз гіпертонія, та потребує постановки на облік в лікарні з діагнозом гіпертонія. Вищевказане створило психологічний тиск, відчуття тривоги. Відповідач принизив її честь та гідність, їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 70 000 грн. Такий розмір компенсації за завдану моральну шкоди визначено залежно від глибини її душевних страждань, ступеня вини відповідача та приниження її честі та гідності серед інших осіб. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію матеріального збитку у розмірі 5000 грн., моральну шкоду у розмірі 70 000 грн., та всі судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 02 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, необ'єктивність при розгляді справи.

Відповідач звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому зазначив, що було перейменовано відповідача Публічне Акціонерне Товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» у - Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», тому просили змінити назву відповідач у справі на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (а.с.169-179).

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до п.п. 43, 44, 46 Правила користування електричною енергією для населення енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року у справі №175/3122/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій щодо відключення від електроенергії неправомірними, яке набрало законної сили, визнано дії представників ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо відключення від електропостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.9).

Зазначеним рішенням суду встановлено, 08 липня 2014 року співробітниками Дніпропетровського РЕМ було неправомірно відключено від електромережі домоволодіння АДРЕСА_1, у якому проживає позивач.

Звернувшись до суду з позовними вимогами у даній справі, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію матеріального збитку у розмірі 5000 грн., моральну шкоду у розмірі 70 000 грн., зазначаючи, що таке право у неї виникло на підставі вказаного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року.

Стосовно вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач зазначала, що з відповідача слід стягнути на її користь 5000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки діями відповідача їй було спричинено матеріальну шкоду, яка складається із витрат на підключення до електромережі, транспортних і інформаційно-консультативних послуг, ремонту будинку (а.с.5-8).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження витрат позивачем ОСОБА_2 на підключення до електромережі, транспортних і інформаційно-консультативних послуг, доказів проведення позивачем ремонту у будинку, де проживає позивач.

Надана позивачем квитанція від 14 листопада 2013 року на суму 890,88 грн. не є належним доказом, оскільки не містять інформацію щодо предмету доказування, тобто з квитанції не вбачається, що вказана сума була перерахована саме позивачем ОСОБА_2 за підключення до електропостачання та не зазначено призначення платежу (а.с.65).

Отже, позивачем не було надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження спричинення відповідачем їй матеріальної шкоди, яка складається з витрат на підключення до електромережі, транспортних, інформаційно-консультативних послуг, ремонт будинку в сумі 5000 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до відповідача, посилаючись на ст. 23, 1167 ЦК України (а.с.5-8).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року у справі №175/3122/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій щодо відключення від електроенергії неправомірними встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_6 (як власник майна) звертався із заявою до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з приводу відключення електроенергії (а.с.9).

Постачання відповідачем ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» електричної енергії до будинку, де проживає позивач за адресою: АДРЕСА_1, здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 05 березня 2003 року, який було укладено між енергопостачальником - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та споживачем - ОСОБА_6 (а.с.20-26).

Враховуючи, що в даному випадку правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку, де проживає позивач, правила статті 1167 ЦК України на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Правовідносини у даній справі випливають із договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку, де проживає позивач.

Тобто, норми закону, на які посилалась позивач у позовній заяві, не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії, оскільки енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості невідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Отже, враховуючи виниклі правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про неправильний розгляд судом предмету спору є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді