У Х В А Л А

про залишення без руху

29.05.2018р. смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи, вважаю за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем при поданні позову: не зазначено доказів наявності доходів у позивача в більшому розмірі, чим з нього стягнуто за рішенням суду; не зазначено доказів, що позивач фізично здоровий, не має інших утриманців та має змогу надавати допомогу.

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху відповідно до положення ч.1 ст. 185 ЦПК України.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 p.) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Одночасно суд звертає увагу позивача, що згідно ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Суд вважає за необхідне розяснити, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведене, позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3