Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 127/10659/17

провадження № 61-7627св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ПророкаВ. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року в складі колегії суддів: Зайцева А. Ю., Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась ОСОБА_7, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_6

ОСОБА_6 як батько ОСОБА_7 має немайнові та майнові зобов'язання щодо своєї доньки.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), ОСОБА_6, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого на одну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання до суду позову і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2017 року в складі судді Гуменюка К. П. позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване положеннями статей 84, 180, 182, 183, 191 СК України, які регулюють правовідносини у сфері обов'язку утримувати дитину та його виконання.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2017 року змінено в частині розміру частки стягнутих аліментів з 1/4 на 1/6 частку заробітку (доходу). У решті рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що визначений судом розмір аліментів - 1/4 частка від заробітку (доходу) відповідача на користь позивача на доньку є завищеним і визначений без урахування всіх обставин справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду ґрунтується на припущеннях, що відповідно до частини четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року є неприпустимим.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд установив, що сторони перебували у шлюбі, у якому мають дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Із довідки Генеральної прокуратури України від 10 серпня 2017 року № 18-624 вбачається, що ОСОБА_6 працює у відділі процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань на посаді прокурора відділу, дохід з квітня до липня 2017 року становив 114 571,56 грн.

30 серпня 2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, у якому мають дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру частки стягнутих аліментів з 1/4 на 1/6 частку заробітку (доходу), виходив із того, що суд першої інстанції не звернув уваги на розмір отриманого відповідачем заробітку, який в середньому становив 23 057,38 грн на місяць, що відповідно до ухваленого судом рішення становитиме 5 764,34 грн стягнутих аліментів.

Закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, тому, встановивши розмір доходу відповідача, який може вимірюватись значними сумами, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір частки доходів, стягуваних з платника, яка за певних обставин може фактично бути незначною, проте в грошовому еквіваленті абсолютно достатньою.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1 777,00 грн.

Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір аліментів більше ніж втричі перевищує прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку, в той час, як доказів необхідності на утримання дитини саме такого розміру коштів суду не надано.

Крім того, судом не було враховано те, що на утриманні відповідача знаходяться дружина, а також ще двоє дітей: падчерка ОСОБА_10 та син ОСОБА_9, а також те, що відповідач не має нерухомого майна й те, що він працює в м. Києві і, очевидно, вимушений там знімати житло, що потребує значних витрат.

Апеляційний суд урахував доводи представника позивача, що на утримання падчерки ОСОБА_10 присуджені аліменти з її батька, проте в будь-якому випадку проживання цієї дитини в одній сім'ї з відповідачем потребує з його боку певних щомісячних витрат.

Виходячи з принципу рівності обов'язків батьків, у тому числі щодо утримання дитини, апеляційний суд вважав недоведеними вимоги позивача про те, що на утримання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно витрачати 11 528,68 грн щомісяця і більше в подальшому.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням положень статті 182 СК України апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру частки стягнутих аліментів з 1/4 на 1/6 частку заробітку (доходу) відповідача.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду, підстав для скасування ухваленого ним рішення не вбачає.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик