Номер провадження 2/243/1581/2018
Номер справи 243/3724/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» травня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю: секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02 квітня 2003 року померла її мати - ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 03 квітня 2003 року видане виконкомом ОСОБА_2 сільської ради серія І-НО№668525. Факт родинних стосунків позивача зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження від 07 червня 1970 року, І-АВ№153539 видане виконкомом ОСОБА_2 сільської ради.

Після смерті матері відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: Донецька область, Слов'янський район, ОСОБА_2 сільська рада с. Дмитрівка вул. Южна, будинок №14, який належав спадкодавцю на підставі запису №162 в погосподарській книзі №2 ОСОБА_2 сільської ради, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 02 квітня 2018 року.

Житловий будинок було побудовано спадкодавцем до 05 серпня 1992 року, право власності в КП «БТІ» не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «БТІ» від 11 квітня 2018 року, №980- 18/0.46/01, технічним паспортом КП «БТІ».

Єдиним спадкоємцем після померлої, хто прийняв спадщину є вона, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на дату смерті за однією адресою, її рідні сестри спадщину не приймали шляхом подання заяви до Державної нотаріальної контори у встановлений законодавством термін не були зареєстровані разом із спадкодавцем на дату відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 02 квітня 2018 року.

На житловий будинок вона отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 квітня 2018 року №327/02-31 у звязку з відсутністю належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав стосовно визнання права власності в порядку спадкування за законом на вищенаведений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

10 квітня 2018 року КП «БТІ» виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який побудовано до 05 серпня 1992 року, тому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні.

Оскільки рік побудови будинку 1970, господарські будівлі та споруди побудовані також до 05 серпня 1992 року про що свідчить копія Технічного паспорту, то відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних(садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівельні споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 №95. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Отже, вищезазначений спадковий житловий будинок не можна віднести до категорії самочинних.

За життя спадкодавець не встиг, відповідно до діючого законодавства, зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», але житловий будинок було зареєстровано у погосподарській книзі, що відповідало ст.227 ЦК УРСР (редакція 1963 року).

Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що звернувшись до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця.

Враховуючи те, що отримання та реєстрація правовстановлюючого документу, у даному випадку, непередбачена чинним законодавством, іншої процедури, окрім звернення до суду, відповідно ч. 1,2,3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 16 ЦК України, не існує.

Просить суд визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої 02 квітня 2003 року матері ОСОБА_3 за нею, ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, на житловий будинок літ. «А-1», розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Дмитрівка, вул. Южна, будинок №14, загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб «В», сарай «Ж», навіс «З», душ «И», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, колодязь №3, водопровід №4.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, не зявилася. 25 травня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с. 49).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі Ордеру серії ДН № 017124 від 02 травня 2018 року, Витягу з Договору про надання юридичних послуг від 02 травня 2018 року та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3622 (а.с.7-9) у судове засідання не зявився. 25 травня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю та просив їх задовольнити (а.с.48).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Словянського району Донецької області явку свого представника у судове засідання не забезпечила. 24 травня 2018 року суду Голова ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області, ОСОБА_5 надано Заяву про про розгляд справи без участі представника ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області. Не заперечували проти задоволення вимог позивача (а.с.47).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами : копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок під № 14, розташований по вул. Южна в с. Дмитрівка, Словянського району Донецької області через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок.

У звязку з цим, державним нотаріусом Другої словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 14, розташований в селі Дмитрівка Словянського району Донецької області по вул. Южна, у звязку з відсутністю документа, який поствідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.12).

З Довідки № 227/01-28 від 02 квітня 2018 року, виданої Виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області, вбачається, що згідно записів Погосподарської книги №2, особовий рахунок № 162, житлове будівництво та земельна прибудинкова ділянка при ньому у розмірі 0,54 га, що знаходиться у с. Дмитрівка, Словянського району Донецької області, вул. Южна,14, рахується за ОСОБА_3 по день її смерті 02 квітня 2003 року (а.с. 16).

З Довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» №980-18/0.46/01 від 11 квітня 2018 року , вбачається, що обєкт нерухомого майна будинок, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Дмитрівка, вул. Южна, 14, має наступні технічні характеристики: житловий будинок, літ. «А-1», загальною площею 74,1 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м, сарай «Б», погріб «В»,сарай «Ж», навіс «З», душ «И», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, Колодязь №3, водопровід №4.

Житловий будинок «А-1» з прибудовами «а, а1», ґанком, «а2», сараї Б, Ж, погріб «В» побудовані до 05 серпня 1992 року і згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держкомітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (зі змінами та доповненнями) не є самовільними та дозволу не потребують.

Враховуючи відсутність належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої словянської державної нотаріальної контори від 12 квітня 2018 року, у звязку з чим вимушені звернутися до суду.

Оскільки рік побудови будинку 1970, господарські будівлі та споруди побудовані також до 05.08.1992 року про що свідчить копія технічного паспорту, додана до позовної заяви, то відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних(садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівельні споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 №95. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р.за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Отже, вищезазначений спадковий житловий будинок не можна віднести до категорії самочинних.

За життя спадкодавець не встиг, відповідно до діючого законодавства, зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», однак житловий будинок було зареєстровано у погосподарській книзі, що відповідало ст.227 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. за № 1952-ІУ, що вступив в силу із змінами та доповненнями з 01.01.2013р., функції державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від реєстраторів бюро технічної інвентаризації перейшли до державних реєстраторів відділу Словянської міської ради та нотаріусів. Відповідно до п.3 ч.1 ст.24 вищенаведеного Закону, за державною реєстрацію має право звернутись власник або належним чином уповноважена особа.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з заявою про реєстрацію права власності до відділу реєстрації повинен звернутись власник, а оскільки він помер, у відповідності до ч. 4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому заяву про реєстрацію права власності на житловий будинок подати не можливо.

Згідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини», тобто позивач має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок. Згідно до п. 3 встановлено «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.»

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-ІУ, що вступив в силу із змінами та доповненнями з 01.01.2013р., функції державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від реєстраторів Держкомзему перейшли до державних реєстраторів відділу Словянської міської ради та нотаріусів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.24 вищенаведеного Закону, за державною реєстрацію має право звернутись власник або належним чином уповноважена особа.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з заявою про реєстрацію права власності до відділу реєстрації Слов'янської міської ради, повинен звернутись власник, а оскільки він померлий, у відповідності до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому заяву про реєстрацію права власності на житловий будинок подати неможливо.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що реєстрація правовстановлюючого документу, у даному випадку, непередбачена чинним законодавством, іншої процедури, окрім звернення до суду, відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 16 ЦК України, не існує.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом

Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком спадкодавцем позивачів ніким і ніколи не заперечувалась.

У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі ч права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

У п.8 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року говориться про те, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4 (із наступними змінами та доповненнями), якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-1 якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що звернувшись до нотаріальної контори, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця.

10 квітня 2018 року Комунальним підприємством «БТІ» виготовлено Технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який побудовано до 05 серпня 1992 року, тому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі Технічного паспорту вважається введеним до експлуатації, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні.

Оскільки у встановленому законом порядку позивачем ОСОБА_1 прийнято спадщину після смерті матері ОСОБА_3, спадкодавець за життя дійсно була власником житлового будинку під № 14, розташованого по вулиці Южна у с. Дмитрівка, Словянського району Донецької області, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, то суд приходить до обґрунтованого висновку про законність позовних вимог ОСОБА_1 і вважає за можливе їх задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 120-126,227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. ст. 16, 25, 328, 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, , Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельної конструкції та інженерних мереж, затвердженого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Словянського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. «А-1», розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Дмитрівка, вул. Южна, будинок №14, загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб «В», сарай «Ж», навіс «З», душ «И», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, колодязь №3, водопровід №4, після померлої 02 квітня 2003 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7