справа №619/2042/18
провадження №2-з/619/4/18
Ухвала

29 травня 2018 року

м.Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М.

імена (найменування) учасників справи:

заявник: ОСОБА_1.

Питання, що вирішується ухвалою.

24.05.2018 представник позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 28.06.2004р.н. ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить до предявлення позову про накладення стягнення на Ѕ частину житлового будинку №42 по вул. Зеленій у м.Дергачі Харківської області, що належить ОСОБА_4, накласти арешт на зазначену частину житлового будинку. В обґрунтування заяви зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який помер 01.11.2017. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, 28.06.2004р.н., який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02.07.2008 на її користь з ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходу. Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку, спадкові права на який оформлено у рівних частках, по Ѕ частині за ОСОБА_4 та сином ОСОБА_6, 28.06.2004р.н. На момент смерті ОСОБА_5 борг по аліментах становив 78319,00грн.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Враховуючи, що спірний житловий будинок знаходиться на території Дергачівського району Харківської області, а для даного позову встановлена виключна підсудність дана заява підсудна Дергачівському районному суду Харківської області.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може зникнути, зменшитись, погіршитись або може бути відчуженим.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» викладена правова позиція, відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Так, з наданих документів вбачається, що ОСОБА_5 помер 01.11.2017, станом на момент смерті мав заборгованість по аліментах у розмірі 78319,90грн., ОСОБА_4 являється власником Ѕ частини зазначеного вище спірного житлового будинку, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення посправі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України видами забезпечення позову визначено як накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб так і забороною вчиняти певні дії.

Як передбачено ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і адекватності; встановити наявність зв'язку між даним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки між сторонами дійсно виник реальний спір, однак, заборона до вирішення позову по суті ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо відчуження права власності на Ѕ частину зазначеного вище будинку є доцільним та достатнім для захисту прав позивача, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Частиною 6 ст.153 ЦПК України встановлено, що про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 28.06.2004р.н. ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити, до розгляду справи по суті, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: 62303 м. Дергачі Харківська область вул. Лозівська, 87) проводити відчуження у будь-який спосіб права власності на Ѕ частину житлового будинку №42 по вул. Зеленій у м. Дергачі Харківської області.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області та до відома всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Розяснити, що відповідно до ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі : 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно ч.4 ст.157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя І. М. Нечипоренко