Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/768/18
Провадження № 2-н/480/53/18
Ухвала

про відмову у видачі судового наказу

18 травня 2018 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; НОМЕР_1; РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4; уродженка с.Данилівка Березанського району Миколаївської області; зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; НОМЕР_3; РНОКПП НОМЕР_4) про видачу судового наказу про стягнення аліментів за минулий період (з 01 вересня 2017 року до дати подання заяви до суду) у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися та про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися з дати подачі заяви до суду до 23-річного віку,

встановив:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів за минулий період (з 01 вересня 2017 року до дати подання заяви до суду) у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися та провидачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися з дати подачі заяви до суду до 23-річного віку.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З тексту заяви вбачається, що заявник ОСОБА_3 просить суд видати судовий наказ про стягнення на його користь з ОСОБА_2 аліменти за минулий період (з 01 вересня 2017 року до дати подання заяви до суду) у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися та видати судовий наказ про стягнення на його користь з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися з дати подачі заяви до суду до 23-річного віку.

Вказані вимоги не відповідають вимогам статті 161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки заявником ОСОБА_1 заявлено дві вимоги, які не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Одночасно, суддя повідомляє заявнику, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п.4, п.5 ч.1 ст.161, п.3 ч.1 ст.165, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів за минулий період (з 01 вересня 2017 року до дати подання заяви до суду) у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися та про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50% від встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а також дітей, які продовжують навчатися з дати подачі заяви до суду до 23-річного віку.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

18.05.2018