Провадження № 2/638/1055/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Подус Г.С.,
при секретарі Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом,
03.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою, розташованою в АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 10.11.2017 року провадження відкрито.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири № АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2012 року. 25.09.2015 року позивач зареєстрував на своїй житловій площі ОСОБА_2. Однак відповідач не мешкає за своїм місцем реєстрації, його фактичне місце мешкання позивачу невідомо. До теперішнього часу з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в добровільному порядку не знявся, чим здійснює позивачу перешкоди у користуванні своїм майном.
У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 223 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, заперечень не надав.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З договору купівлі-продажу від 06.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири № АДРЕСА_3.
Згідно довідки № 49 від 28.09.2016 року, виданої Українським державним університетом залізничного транспорту та відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС УДМС України від 06.11.2017 року за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, б. 24, кв. 52, зареєстровано місце проживання ОСОБА_2.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, б. 24, кв. 52, не проживає та не з'являється, комунальні послуги не сплачує, фактичне місце їх проживання невідомо.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою № 52, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, б. 24, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаною квартирою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265, 280,281, 289 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою № 52 по вул. Трінклера, 24 в м. Харкові, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 52 по вул. Трінклера, 24 в м. Харкові.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2018 року.

Суддя -