Справа № 185/7510/15-ц
Провадження № 2/185/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", про поділ боргових зобов'язань подружжя та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "ОТП Факторинг Україна", про поділ боргових зобов'язань подружжя та стягнення грошових коштів, уточнивши її в подальшому, в якому просив визнати право спільної сумісної власності колишнього подружжя на грошові кошти, отримані по кредитному договору для придбання легкового автомобіля Mitsubishi Lancer 2/0 MT; визнати боргові зобовязання в розмірі 166 065,08 грн. по сплаті за рішенням суду спільними борговими зобовязаннями колишнього подружжя; розділити боргової зобовязання між ними та стягнути з відповідача на користь позивача 83032,54 грн., як половину вартості по зобовязанням по сплаті за автомобіль, що був придбаний в інтересах сімї.

В обґрунтування позову посилався на те, що під час шлюбу з відповідачем, в інтересах сімї, 14.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ним був укладений кредитний договір № CL-3304/011/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на загальну суму 22 608,00 доларів США для придбання легкового автомобіля Mitsubishi Lancer 2/0 MT. Згода на укладання зазначеного договору була надана відповідачем відповідно до її заяви від 14.11.2007 року, засвідченої державним нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори, з розясненням нотаріусом змісту положень ст. ст. 65, 74 Сімейного кодексу України. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2010 року з ОСОБА_3, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № CL-3304/011/2007 від 14.11.2007 року в розмірі 166 065,08 грн. 06.07.2012 року шлюб між сторонами було розірвано та позивач постійно здійснює погашення заборгованості за кредитом. Тому вважає, що половина грошового зобовязання у сумі 83032,54 грн. повинна бути стягнута з відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги на підставах і доводах викладених у позові. Крім того, додатково пояснив, що станом на 01.05.2018 року з позивача на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна", яке стало новим кредитором за кредитним договором № CL-3304/011/2007 від 14.11.2007 року, вже стягнуто 89 413,57 грн. відповідно до довідки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 10.05.2018 року.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі на тих підставах, що позивачем не вірно вибраний спосіб захисту, у звязку з відсутністю таких позовних вимог, як визначення та поділ майна колишнього подружжя, яке належить останнім на праві спільної сумісної власності, що унеможливлює врахування зобовязань, які виникли у подружжя за таким майном.

Представники третіх осіб, відповідно до наданих відзивів на позовну заяву, просили у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити у повному обсязі на тих підставах, що боргові зобовязання за кредитним договором, відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2010 року, стосуються ОСОБА_3, яким на даний час зазначена заборгованість не виплачена в повному обсязі, а тому і підстави для відшкодування Ѕ частини заборгованості з відповідача відсутні.

Суд, вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що в період шлюбних відносин між сторонами по справі, між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", 14.11.2007 року був укладений кредитний договір № CL-3304/011/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на загальну суму 22 608,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком за вищезазначеним кредитним договором, 14.11.2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено Договір застави РCL-301/364/2006 та предметом застави за цим договором був автомобіль Mitsubishi Lancer 2/0 MT, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску. В якості забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № SR-304/011/2007 від 14.11.2007 року між банком та ОСОБА_5.

Згода на укладання зазначеного кредитного договору була надана відповідачем відповідно до її заяви від 14.11.2007 року, засвідченою державним нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори в реєстрі за № 1-5986, з розясненням нотаріусом змісту положень ст. ст. 65, 74 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з постанови державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 11.05 2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку реалізацією заставленого майна, на примусовому виконанні у відділі ДВС знаходився виконавчий напис № 1054, виданий 12.02.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_6 про стягнення за рахунок заставленого майна, а саме автомобіля Mitsubishi Lancer 2/0 MT, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску суми 167 987,88 грн. з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк».

В ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, відповідно до акту проведення аукціону по реалізації рухомого майна від 15.02.2012 року, складеного державним виконавцем ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції, був реалізований автомобіль Mitsubishi Lancer 2/0 MT, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, за початковою ціною 51700,00 грн. та сума, яка надійшла на депозитний рахунок ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції склала 44 462,00 грн., за мінусом комісійної винагороди у розмірі 7238,00 грн., яка в свою чергу була перерахована банку в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.

Крім того, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2010 року з ОСОБА_3, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № CL-3304/011/2007 від 14.11.2007 року в розмірі 166 065,08 грн.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є новим кредитором за кредитним договором № CL-3304/011/2007 від 14.11.2007 року, а також за договором застави № РCL-301/364/2006 від 14.11.2007 року.

Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, а також 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»» перейшли всі права та обовязки за вищезазначеним договором застави.

На виконання рішення суду від 10.09.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 17.03.2011 року був виданий виконавчий лист № 2-1771-2010 про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у сумі 166 065,08 грн. та, відповідно до постанови від 10.10.2011 року, головним державним виконавцем Фадєєвою Ю.М. Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного рішення суду.

Як вбачається з постанови державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції від 24.07.2012 року було встановлено, що ОСОБА_3 працює на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», тому держаним виконавцем було звернуто стягнення на заробітну плату боржника, з утриманням 10% із заробітної плати боржника на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна».

Згідно довідки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 10.05.2018 року за № 395 встановлено, що розмір стягнень із заробітної плати ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» станом на 01.05.2018 року становить 89 413,57 грн., а залишок заборгованості за виконавчим листом складає 76 651,51 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст.16 ЦК України.

Статтею 65 Сімейного Кодексу України передбачено право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме частиною четвертою зазначеної статті визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 22, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до п. 24 Постанови до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Приймаючи до уваги розяснення Постанови Пленуму, вважаю, що при вирішенні спору про поділ майна подружжя зобовязання, що виникли в інтересах сім'ї між подружжям не розподіляються, а враховуються. При поділі майна подружжя, частка майна, що передається одному з подружжя, може бути збільшена з урахуванням частки грошей, яка була сплачена за борговими зобовязаннями.

Проте, як вбачається з позовупозивач просить суд визнати грошові кошти отримані за кредитним договором, як спільну сумісну власність колишнього подружжя та боргові зобовязання за цим кредитним договором в розмірі 166 065,08 грн. їх спільними борговими зобовязаннями, з відповідним розподілом, без вирішення спору про поділ майна подружжя.

Крім того, боргові зобовязання в розмірі 166 065,08 грн. за кредитним договором не можуть бути розподілені судом, як і гроші отримані за кредитом не можуть бути визнані судом спільно сумісним майном подружжя, так як їх правова природа визначена рішенням суду, як боргові зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором та ОСОБА_5 за договором поруки перед банком, зі стягненням суми боргу у солідарному порядку з останніх на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Кредитний договір, якщо він укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, може створювати лише обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї та не може бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на викладене вважаю, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", про поділ боргових зобов'язань подружжя та стягнення грошових коштів слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", про поділ боргових зобов'язань подружжя та стягнення грошових коштів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко