Справа № 214/1507/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: стягувати щомісяця з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона, ОСОБА_1, 23 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 В період шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, 1З березня ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час дитина постійно проживає разом з нею і фактично перебуває на її утриманні. Вона її матеріально утримує, належним чином піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. На сьогоднішній день відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до сина, допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, не в достатньому розмірі виділяє грошей на придбання продуктів харчування, взуття, одягу, елементарних побутових речей, в котрих син має щоденну потребу, у зв'язку з чим вимушена звертатися до суду із позовною заявою про стягнення аліментних платежів на утримання дитини. Відповідач має реальну можливість надавати своєму синові матеріальну допомогу в достатньому розмірі, оскільки він є здоровою, працездатною особою та може брати участь в утриманні дитини. З цього можна зробити висновок, що розмір аліментів у розмірі однієї третини на даний час забезпечить можливість належного утримання дитини, тому як витрати зросли у звязку із значним ростом цін на продукти, одяг та інші побутові речі, в котрих дитина має щоденну потребу. На даний час вона, позивачка, несе значні витрати з оплати поточних потреб дитини - на придбання сезонних одягу та взуття, продуктів харчування, предметів першої необхідності, шкільного приладдя, навчальних посібників та електронних носіїв інформації (використання яких є обовязковим за новим Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти), ліків тощо. Проте з огляду на постійне зростання вартості життя, зокрема, продуктів харчування, взуття, ліків, підручників, шкільного приладдя та з урахуванням матеріального становища сімї, коштів на належне утримання та забезпечення достатнього рівня життя та культурно-освітнього розвитку та інтересів сина не вистачає.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично, так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Також відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Зважаючи на індивідуальний обовязок кожного з батьків утримувати своїх дітей, беручи до уваги працездатність відповідача, а також з метою забезпечення дитини достатнім рівнем збереження здоровя та розвитком, вважає, що доцільним буде присудження аліментів у розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу).

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.5), свідоцтво про народження (а.с.6).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с.5), свідоцтво про народження (а.с.6), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме батьківство відповідача відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: : свідоцтво про шлюб (а.с.5), свідоцтво про народження (а.с.6), допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається зі свідоцтва (а.с.6). Дитина проживає з позивачкою, на утримання дитини відповідач належним чином матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, що встановлено поясненнями позивачки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги належним чином не надає, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 12 березня 2018 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 18 травня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов