АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1040/16-ц Номер провадження 22-з/786/80/18 Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув в порядку письмового провадження в м.Полтаві заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення позичених коштів та інфляційних.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, після зміни позовних вимог остаточно просив стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно 108 000 грн. основного боргу та 117 922 грн. 46 коп. суми, на яку знецінились кошти.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20 000 грн. солідарно. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про стягнення з відповідачів на його користь 97 922 грн. інфляційних витрат.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2017 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 15 759,36 грн. інфляційних витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 130 грн. з кожного у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави по 133,83 грн. з кожного судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1 789,98 грн. недоплаченого ним судового збору за подачу апеляційної скарги.

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви стверджується, що позивачем вимога про стягнення з відповідачів суми основного боргу у розмірі 108 000 грн. в апеляційній скарзі не заявлена, а тому суд апеляційної інстанції мав би залишити без розгляду цю вимогу.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

У мотивувальній частині постанови Апеляційного суду Полтавської області проаналізовані усі вимоги, які заявлені ОСОБА_2 під час розгляду справи у суді першої інстанції, надана відповідна оцінка вимогам апеляційної скарги та ухвалено рішення згідно заявлених вимог.

Відповідно до ст.377 ЦПК України судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.255 і ст.257 ЦПК України.

Вичерпний перелік підстав для залишення позову без розгляду встановлений у частині першій ст.257 ЦПК України.

У заяві про ухвалення додаткового рішення не наведено жодної з обставин, передбачених ч.1 ст.257 ЦПК України, не встановлено таких підстав (обставин) і перевіркою матеріалів справи у апеляційному суді.

Окрім того, як слідує зі змісту ст.270 ЦПК України перелік питань, з яких суд може ухвалити додаткове рішення, є вичерпним і процесуальне рішення про залишення без розгляду однієї з позовних вимог до переліку таких питань не входить.

Та обставина, що ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не заявив вимогу про стягнення з відповідачів суми основного боргу і по суті не оскаржив рішення суду першої інстанції у цій частині, не може бути розцінена як заява позивача про залишення без розгляду позовної вимоги (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України).

За змістом ст.270, ст.384 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі змінювати своє ж рішення за винятком випадків, передбачених ст.370 ЦПК України, отже відсутні підстави для ухвалення рішення про повернення ОСОБА_2 судового збору з державного бюджету - це питання вже вирішено постановою Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2018 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України.

Керуючись ст. 270, 367, ст.374, ст.381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення до постанови Апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2018 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов