Провадження № 2/522/1793/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Страхова Компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просили суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 6761 (шість тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 20 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 50000 (пятдесят тисяч) грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 38792 (тридцять вісім тисяч сімсот девяносто дві) грн.

Свої вимоги мотивували наступним: 20 квітня 2016 року приблизно о 00:20 на перехресті вул. Пантелеймонівської з вул. Рішельєвською у Приморському районі в м. Одесі трапилося зіткнення автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 з послідуючим зіткненням з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 Під час ДТП водій автомобілю OPEL KADET ОСОБА_1 згідно медичної довідки Одеської ОТЛ отримав: ЗЧМТ, СГМ, забій грудної клітини.

У зв'язку з цим, слідчим Приморського ВП ГУНП України в Одеській області було винесено Постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по факту дорожньо-транспортної пригоди.

Діями відповідача, були спричинені тілесні ушкодження легкої ступені тяжкості у вигляді ЧМТ, струс головного мозку, кількісні забої мяких тканин обличчя, грудної клітини, ліктевого та колінного суглобів, що підтверджується довідкою випискою № 9837 з медичної карти стаціонарного хворого.

Також позивач, звернувся до судового експерта для встановлення матеріальної шкоди по ушкодженням автомобілю НОМЕР_2, за проведення Згідно Висновку експерта № 5903 від 09.04.17 р. ринкова вартість OPEL KADET р/н НОМЕР_4 на момент ушкодження 20.04.16 р. складає 38 792.

Окрім того, внаслідок вищезазначених протиправних позивач ОСОБА_1 в наслідок зазначених обставин вважає, що йому була спричинена моральна шкода.

ОСОБА_1 як особисто позивач та як представник другого позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, представник в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, надав заперечення на позов.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату та час слухання справи сповіщалась належним чином, щодо неможливості прибуття в судове засідання не повідомив.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 квітня 2016 року приблизно о 00:20 на перехресті вул. Пантелеймонівської з вул. Рішельєвською у Приморському районі в м. Одесі трапилося зіткнення автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 з послідуючим зіткненням з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 Під час ДТП водій автомобілю OPEL KADET ОСОБА_1 згідно медичної довідки Одеської ОТЛ отримав: ЗЧМТ, СГМ, забій грудної клітини.

У зв'язку з цим, слідчим Приморського ВП ГУНП України в Одеській області було винесено Постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по факту дорожньо-транспортної пригоди.

Діями відповідача, були спричинені тілесні ушкодження легкої ступені тяжкості у вигляді ЧМТ, струс головного мозку, кількісні забої мяких тканин обличчя, грудної клітини, ліктевого та колінного суглобів, що підтверджується довідкою випискою № 9837 з медичної карти стаціонарного хворого.

Також позивач, звернувся до судового експерта для встановлення матеріальної шкоди по ушкодженням автомобілю НОМЕР_2, за проведення Згідно Висновку експерта № 5903 від 09.04.17 р. ринкова вартість OPEL KADET р/н НОМЕР_4 на момент ушкодження 20.04.16 р. складає 38792 гривень.

Окрім того, внаслідок вищезазначених протиправних позивач ОСОБА_1 в наслідок зазначених обставин вважає, що йому була спричинена моральна шкода.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст.1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок щодо страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК).

Відповідно до ст.511 ЦК зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобовязанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц.

Окрім того, внаслідок порушених прав позивача протиправною поведінкою відповідача, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в виникненні у позивача стійкого стресового стану; порушення звичайного укладу життя і необхідності докладати додаткових значних зусиль для організації свого життя та задля відновлення попереднього стану. У перенесенні позивачем на протязі тривалого часу незручностей та позбавлення його можливості користуватись своїм власним автомобілем, тоді як відповідач жодним чином на це не відреагував і усувати наслідки своїх неправомірних дій не намагався.

Позивач оцінив нанесену моральну шкоду в грошовій сумі 50000,00 гривень та вважав, що ця сума є справедливою та співмірною, з тими моральними стражданнями які він пережив в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій було пошкоджено його майно.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5000 гривень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; ст.ст. 1, 2, 11, 23, 979, 990, 1166, 1187, 1194 ЦК України; Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Страхова Компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 6761,20 (шість тисяч сімсот шістдесят одна грн. 20 коп.) гривень та суму моральної шкоди у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, а всього 11761,20 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят одна грн. 20 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 38792 (тридцять вісім тисяч сімсот девяносто дві) грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення було викладено 24.05.2018 року.

Суддя: В.І. Загороднюк

07 травня 2018 року