Провадження № 2-о/537/29/2018 Справа № 547/129/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Родіоновій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття померлим 17 квітня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини померлої 11 жовтня 2001 року матері ОСОБА_3, яка була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: Полтавська область, Семенівський район, село Веселий Поділ, вулиця Транспортна, будинок 36.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що 11 жовтня 2001 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2,45 га, розташовану на території Веселоподільської сільської радою Семенівського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та інше майно. За час життя ОСОБА_3 заповіт не склала. Спадкоємцем померлого був її син, та чоловік заявника ОСОБА_2, інші спадкоємці відсутні. Заявник зазначає, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у передбачений законом шестимісячний строк. До дня смерті ОСОБА_3 її син проживав разом із нею більше трьох років, здійснював за нею догляд.

17 квітня 2017 року помер ОСОБА_2, який за життя заповіт не склав. Заявник зазначає, що окрім неї спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які відмовилися від спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви. Заявник, ОСОБА_1, прийняла спадщину свого чоловіка в установлений законом строк; 27 жовтня 2017 нею одержано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 17 квітня 2017 року ОСОБА_2, яка складається із 1/3 частики квартири №65, що знаходиться в будинку №31 по вулиці Європейській в місті Кременчуці Полтавської області. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану у Полтавській області Семенівському районі Веселоподільської сільської ради за кадастровим номером 0:00:001:0471, після померлого ОСОБА_2, який фактично прийняв зазначену земельну ділянку у спадщину після смерті своєї матері, нотаріусом ОСОБА_1 було відмовлено у звязку із не підтвердженням фактів наявності власного волевиявлення і здійснення певних дій сином померлої ОСОБА_2, на виконання вимог статті 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, діючого станом на 11 жовтня 2001 року, а саме щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та/або подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

За викладених обставин, оскільки виникнення у ОСОБА_1 відповідних майнових прав на зазначену вище земельну ділянку прямо залежить від встановлення факту прийняття чоловіком останньої спадщини його померлої матері, заявник і вимушена звернутись до суду.

Заявник, ОСОБА_1, а також її представник ОСОБА_6, в судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи, Веселоподільського старостинського округу Виконавчого комітету Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі представника Веселоподільського старостинського округу.

Заінтересована особа, Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу за його відсутності.

Заінтересована особа, ОСОБА_5, в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечувала.

Заінтересована особа, ОСОБА_4, в судовому засіданні проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечував.

За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу без участі представника заінтересованої особи, Веселоподільського старостинського округу Виконавчого комітету Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, а також заінтересованої особа, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7, на підставі пояснень заявника, ОСОБА_1, та її представника ОСОБА_6, та заінтересованих осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

11 жовтня 2001 року померла ОСОБА_3, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №185150, виданого Веселоподільською сільською радою Семенівського району Полтавської області.

За життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,45 га, розташована на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ №010965, виданого 17 травня 2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №133, а також 1/3 частка квартири №АДРЕСА_1 (Щорса) в місті Кременчуці Полтавської області на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 лютого 1997 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 17 лютого 1997 року №9886.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_3 був її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ЯЩ №251241, виданого ОСОБА_8 бюро ЗАГС Семенівського району Полтавської області.

Після смерті матері, ОСОБА_2 прийняв спадщину у вигляді 1/3 частки трикімнатної квартири №65 в будинку № 31, розташованому по вулиці Європейській (Щорса) в місті Кременчуці Полтавської області, що вбачається зі свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 27 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1021.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 спадкові права на земельну ділянку площею 2,45 га, що розташована на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області, та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ №010965, виданого 17 травня 2001 року, не оформлював.

17 квітня 2017 року помер ОСОБА_2, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-КЕ №345451, виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області.

Із заявою та відповідними документами для оформлення спадкових прав після померлого ОСОБА_2 до нотаріуса звернулася дружина останнього, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ №258112, виданого Палацом шлюбів міста Кременчука Полтавської області, а також відміткою в паспорті заявника серії КО №306882.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою для оформлення спадкових прав після померлого чоловіка, ОСОБА_2, на спадщину, що складається із земельної ділянки площею 2,45 га, що розташована на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що належала померлій 11 жовтня 2001 ОСОБА_3, і яка є матірю померлого 17 квітня 2017 року ОСОБА_2.

Однак постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 від 20 січня 2018 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав, зокрема, не підтвердження власного волевиявлення і здійснення певних дій ОСОБА_2 щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном та/або подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до положень статті 524 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що заповіт ОСОБА_3 не складала та, враховуючи положення статей 527 та 529 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємцем останньої був її син ОСОБА_2, інші спадкоємці відсутні.

Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями статті 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 2 статті 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, на підтвердження прийняття спадщини ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном заявником надано до суду довідку Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області за вих..№1015 від 05 грудня 2017 року, зі змісту якої вбачається, що до дня смерті ОСОБА_3, а саме до 11 жовтня 2001 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживав разом із померлою за адресою: вулиця Транспортна, будинок 36, село Веселий Поділ, Семенівський район, Полтавська область, та здійснював догляд за своєю матірю більше трьох років.

Окрім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_2 проживав з матірю ОСОБА_3 за місцем її реєстрації протягом трьох років до дня її смерті, а після смерті останньої проживав там ще сорок днів; речами померлої розпорядився самостійно.

На підставі викладеного, враховуючи зазначені вище положення чинного законодавства та законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також докази у вигляді пояснень свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після його померлої 11 жовтня 2001 року матері ОСОБА_3, шляхом фактичного вступу ним в управління та володіння спадковим майном, на підставі частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року).

Згідно зі статтею 293 Цивільно-процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із розясненнями, наданими в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В судовому засіданні встановлено, що за життя померлий 17 жовтня 2017 року ОСОБА_2, який має дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, заповіт не склав.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №14/2017, заведеної 21 липня 2017 року після померлого 17 квітня 2017 року ОСОБА_2 вбачається, що діти останнього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відмовились від прийняття спадщини за законом після померлого батька; заяву про прийняття спадщини подала дружина померлого, ОСОБА_1.

За викладених обставин, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_3, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1, так як зазначений факт породжує юридичні наслідки у вигляді виникнення майнових прав останньої в результаті оформлення нею спадщини, у звязку із чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 315 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_2) про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття померлим 17 квітня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після померлої 11 жовтня 2001 року матері ОСОБА_3, яка була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: Полтавська область, Семенівський район, село Веселий Поділ, вулиця Транспортна, будинок 36.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 01 червня 2018 року.

Суддя: Д.О. Зоріна