АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2018 року м. Херсон

справа № 766/11412/16-ц

провадження №22-ц/791/768/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Гаврилова Д.В. від 19 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, за зустрічним позовом ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну стягувача аліментів, зменшення розміру аліментів та зарахування сплачених коштів в якості оплати аліментів,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач, батько їх повнолітньої доньки -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання. На теперішній час донька навчається на денній формі навчання у Пловдівському університеті «Паисий Халендарски» м.Плодів Болгарія і потребує матеріальної допомоги.

Ураховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, яка продовжує навчання у Пловдівському університеті «Паисий Халендарски» м.Плодів Болгарія у розмірі 2000 грн щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_6 двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою.

У лютому 2018 року ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 з зустрічним позовом про зміну стягувача аліментів, зменшення розміру аліментів та зарахування сплачених коштів в якості оплати аліментів.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що в 2016 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була домовленість щодо порядку та розміру надання допомоги на утримання доньки. Починаючи з 14.12.2016 року позивач за зустрічним позовом перерахував ОСОБА_6 грошові кошти на її утримання. На теперішній час він є безробітним і немає можливості стабільно надавати допомогу в розмірі 2000 грн кожного місяця. Крім того зазначає, що їх донька навчається за рахунок державних коштів, за навчання не платить, проживає окремо, під час літніх канікул працює у Болгарії. Враховуючи зазначене, вважає, що їх донька може самостійно отримувати кошти в якості аліментів та розпоряджатися ними, в той час як він має можливість сплачувати аліменти лише у розмірі 881 грн щомісяця.

Ураховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просив суд зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь його дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2000 грн щомісяця до 881 грн щомісяця до закінчення навчання дочки або до досягнення дочкою двадцяти трьох років; змінити стягувача аліментів, визнавши ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувачем аліментів та зарахувати кошти в розмірі 16588,5 грн, що були раніше сплачені на її імя, як такі, що були сплачені в якості аліментів на утримання ОСОБА_6 Степанвіни,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або припинення останньою навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати, які складаються з витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 120 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зустрічний позов задоволено частково. Зараховано кошти в розмірі 16588,5 грн, сплачені ОСОБА_2 за період з грудня 2016 року по жовтень 2017 року, в якості сплачених аліментів на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. При виконанні цього рішення суду здійснити відповідний перерахунок. В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 704,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_6 в розмірі 2000 грн щомісяця і ухвалити в цій частині нове рішення відповідно до якого зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 з 2000 грн щомісяця до 881 грн щомісяця до закінчення навчання дочки або до досягнення дочкою двадцяти трьох років, а також змінити стягувача аліментів, визнавши дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувачем аліментів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що свідоцтво про народження та довідка про навчання не вказують на те, що дочка потребує фінансової допомоги в розмірі 2000 грн щомісяця; на відсутність доказів, які б дозволяли встановити потребу у фінансовій допомозі у звязку з навчанням; на недоведеність позивачем наявності у відповідача таких доходів, які б надавали можливість сплачувати 2000 грн щомісячно; на відсутність у відповідача таких доходів, на недоведеність перебування доньки лише на утриманні своєї матері. Також, повноліття доньки надає їй право самостійного звернення до суду з таким позовом, якщо вона вважає, що її потрібна матеріальна допомога, яку відповідач їй надає в міру можливості.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4, її доводи не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом восьмим Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, в межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині: в частині задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини мотивовано тим, що відповідач працює за кордом та має заробіток, який дозволяє сплачувати аліменти на утримання дочки, що продовжує навчання та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги. Відмова у задоволенні вимог про зміну стягувача аліментів, обґрунтована нормами ст.199 СК України згідно якої право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що:

-з 15 серпня 1998 року по 11 червня 2013 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбу;

-від шлюбу позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2/а.с.10/;

-за рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 31 травня 2013 року, яке набрало законної сили 11 червня 2013 року з ОСОБА_2 стягувались аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.59-60/;

-ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання у Пловдівському університеті «Паисий Халендарски» м. Плодів Болгарія /а.с.6-7,22/

-ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_6 зареєстровані разом за адресою: м. Херсон, Зеленівка, вул. Некрасова,24 /а.с.8 зв.с., 9 зв.с./

За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статі 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач погодили між собою, що їх донька буде навчатися в Республіці Болгарія /а.с.5/, про її навчання в учбовому закладі в Болгарії свідчать надані позивачем документи /а.с.6,7,27/ та відповідачем не заперечується.

Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, про що свідчать копії платіжних доручень /а.с.86-101/ та ОСОБА_4 не спростовується.

Проте при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість: навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, в той час як позивачкою вартість навчання, підручників не доводилася, а витрати на одяг та облаштування побуту повнолітньої дитини (а.с.25-27, 29-30,34-36) не відносяться до витрат у звязку з навчанням.

Доведення витрат на проїзд до навчального закладу, канцелярські приладдя, студентську їдальню та гуртожиток, як потреба матеріальної допомоги у звязку з навчанням має бути врахована при визначенні розміру аліментів, проте з урахуванням наявності у батька можливості надавати таку допомогу.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в сумі 2000 грн на місяць, суд першої інстанції, на думку колегії суддів не врахував, що відповідач не має постійного місця роботи за кордоном, а тому заперечує можливість надавати повнолітній дочці аліменти в такому розмірі, крім того, доводи позивачки про статки відповідача ґрунтуються на припущеннях та аналізу мінімальної заробітної плати в Чехії ( з інтернет - джерел), де відповідач працював.

Отже доводи апеляційної скарги, щодо визначення та стягнення розміру аліментів на повнолітню дитину, на думку суду, є частково обґрунтованими.

Разом з тим, відповідач не заперечує, що матеріальну допомогу повнолітній доньці має змогу надавати у розмірі 881 грн щомісячно.

Таким чином, враховуючи вимоги СК України у спірних правовідносинах, обов'язкову сукупність вищезазначених юридичних фактів, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині визначення до стягнення суми аліментів підлягає зміні, зменшивши визначений до стягнення розмір аліментів з 2000 грн до 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги про зміну стягувача аліментів, визнавши дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувачем аліментів, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права щодо права одного з батьків на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. А отже підстав для скасування рішення суду щодо відмови у задоволенні вимог про зміну стягувача аліментів, колегія суддів не вбачає.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому колегія суддів в силу принципу диспозитивності, йому юридичної оцінки не надає.

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,3 ч.1 ст.376, ст.382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши визначений до стягнення розмір аліментів з 2000 грн до 1000 грн. В іншій оскаржуваній частині, рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

ОСОБА_1

Повний текст судового рішення виготовлено 24 травня 2018 року

Суддя І.В. Склярська