АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/4169/18 Головуючий в 1 інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/791/820/18 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року у складі судді Майдан С.І. у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору про надання послуг, укладеного 21.09.2017р. між нею та відповідачем та стягнення на її користь матеріальної шкоди в розмірі 10 349,87 грн і моральної шкоди в розмірі 4000 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову у зазначеній справі шляхом накладення арешту на квартиру № АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, оскільки заявлено вимогу майнового характеру, який у випадку його задоволення забезпечується шляхом звернення стягнення на майно боржника, а у разі не забезпечення позову існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року заява ОСОБА_3 задоволена частково, постановлено: заборонити ОСОБА_2 відчужувати квартиру № АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності на підставі договору дарування від 27.04.2004р. В решті заява залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують факт оплати нею 8000 грн за договором. Суд не навів обґрунтування підстав застосування заходів забезпечення позов, та яким чином може бути утруднено виконання можливого рішення. Судом не застосовано зустрічне забезпечення, яке у даному випадку є необхідним, оскільки у разі застосування заходів забезпечення позову відповідач може понести значні витрати пов'язанні з явками до відділу ДВС та стягнення з нього виконавчого збору. Також судом забезпечено позов майном, яке належить йому, як фізичній особі, тоді як позов пред'явлено до ФОП, не перевіривши наявність доходу отриманого ФОП в результаті підприємницької діяльності, чим порушено ст.52 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та просить її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» цього Кодексу до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлені такі обставини.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України, підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень наданих у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із надісланих до суду апеляційної інстанції виділених матеріалів вбачається, що у березні 2018р. ОСОБА_3 звернулась із позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору про надання послуг, укладеного 21.09.2017р. між нею та ФОП, та стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 10 349,87 грн і моральної шкоди 4000 грн. (а.с.2-4)

Провадження у даній цивільній справі відкрито ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2018р.(а.с.46)

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 послалась на те, що 21.09.2017р. між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено договір за умовами якого відповідач зобов'язався запропонувати варіанти виготовлення металопластикових вікон, зняти розміри, виготовити віконні конструкції, безкоштовно доставити та встановити їх за адресою замовника.

Вартість послуги за договором склала 10 300 грн, та строк виконання договору до 45 робочих днів з дня проведення попередньої оплати, тобто з 21.09.2017р. по 24.11.2017р.

Під час підписання договору позивачем було сплачено відповідачу аванс в розмірі 80% від вартості замовлення в сумі 8000 грн.

Відповідачем двічі було виготовлено неякісні вироби, які не відповідали розмірам, не мали захисної плівки, мали різні за кольором частини профілю, а тому позивач відмовилась приймати товар неналежної якості.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, порушив строки виконання договору, а тому просила стягнути на свою користь сплачені кошти в сумі 8000 грн, та штраф за 72 прострочених робочих дні у розмірі 1483,20 грн.

Крім того, оскільки відповідач не виконав умови договору, не встановив вікна, та з урахуванням зимового періоду, позивач була змушена замовити вікна у іншого виробника, що виразилось у переплаті коштів за 2 вікна в сумі 866,67 грн, які просила також стягнути з відповідача.

Неправомірні дії відповідача завдали моральної шкоди, яка полягає в тому, що тривалий час у квартирі позивача були відсутні віконні конструкції, що унеможливило проживання в квартирі в зимовий період, проживання у сусідів і знайомих, а також постійні хвилювання за збереження свого майна, а тому просила стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо виконання ФОП ОСОБА_2 зобов'язань за договором від 21.09.2017р. укладеного між сторонами, про надання послуг з виготовлення та встановлення металопластикових віконних конструкцій у помешканні позивача, які на думку позивачки не були виконані відповідачем, що завдало шкоди.

Вжиття заходів забезпечення позову позивач пов'язує із необхідністю уникнути труднощів з виконанням ймовірного рішення після його ухвалення у даній справі, оскільки позивачем заявлено позов майнового характеру, звернення стягнення на майно боржника, а у разі не забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, належну відповідачу на праві власності, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Зважаючи, що між сторонами існує спір з приводу не виконання ФОП ОСОБА_2 зобов'язань перед ОСОБА_3 за договором про надання послуг, відшкодування завданої шкоди, та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення в майбутньому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених вимог.

Також судом першої інстанції обрано вид забезпечення із числа визначених ст. 150 ЦПК України, а тому колегія суддів вважає законною і обґрунтованою ухвалу суду.

Наведені відповідачем доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення застосовується судом в обов'язковому порядку за наявності обставин визначених ч.3 ст.154 цього Кодексу, перелік яких є вичерпним. Тоді як, такі обставини, у справі що розглядається, відсутні.

Посилання відповідача на те, що судом не враховано відсутність доказів щодо оплати позивачем за договором на рахунок ФОП 8000 грн, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, відповідно до ст.228 ЦПК України, порядок з'ясування обставин справи та дослідження доказів встановлюється судом у підготовчому засіданні, а не на стадії вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Також не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що судом безпідставно накладено арешт на майно, що належить йому як фізичній особі, а позов пред'явлено до ФОП, оскільки фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги про те, що не підлягає розгляду судом заява про забезпечення позову, яка не містить ідентифікаційного коду відповідача, оскільки згідно ч.2 ст.151 ЦПК України ідентифікаційний код має бути зазначений у заяві про забезпечення позову, якщо про це відомо заявнику.

У даному випадку позивачем зазначено, що така інформація не відома при поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову, та така інформація не міститься у витягу із Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що додано до позовної заяви. (а.с.28-29)

Враховуючи викладене, а також відсутність відомостей про те, що на квартиру, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, не може бути звернуто стягнення (а.с.34), обраний судом спосіб забезпечення позову не є зверненням стягнення на квартиру, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови 29 травня 2018 року.

Головуючий _______________ Н.В.Орловська

Судді: _______________ О.В.Кутурланова

_______________ В.В.Майданік