Справа № 157/422/18
Провадження №2/157/171/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що за час проживання у шлюбі батьки позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться по вул. Перемоги, 27 (зараз вул. Перемоги, 35) в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області. За ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на 32/100 частин цього будинку. В останні роки життя батьки хворіли, потребували постійного догляду.

В 2015 році мати захворіла і перебувала на стаціонарному лікуванні в Камінь-Каширській центральній районній лікарні. Після повернення з лікарні ОСОБА_7 продовжувала хворіти, потребувала постійного догляду і позивач змушена була доглядати її та батька цілодобово, ночувала з ними у батьківській частині будинку до дня смерті матері, а потім і батька.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 30 березня 2017 року батька позивачки ОСОБА_6 було визнано недієздатним, а її було призначено його опікуном. Батько був лежачим, не міг рухатися, тому потребував постійного догляду.

Перед тим, 20 жовтня 2016 року виконавчий комітет Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області затвердив подання органу опіки і піклування сільської ради щодо призначення позивачки опікуном над її батьком ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_3, який був присутній на засіданні виконкому, категорично відмовився бути опікуном батька і заявляв, що відправить його до психіатричної лікарні, але не буде його доглядати і не має жодних претензій до батьківського майно.

12 листопада 2016 року матір ОСОБА_7 померла, заповіту на випадок своєї смерті не залишила. В шестимісячний строк позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тому, що доглядала хворого батька, який був лежачим і потребував постійного догляду. Вона не могла залишити його самого ні на хвилину, змушена була перебувати поряд увесь час. 28 червня 2017 року батько помер, уже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

В період догляду за батьком позивач захворіла і змушена була проходити курс лікування. В той час, коли вона лікувалася, батька доглядав її брат ОСОБА_5, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно батьків їй було відмовлено в звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та розяснено право звернутися до суду з даним позовом.

Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як після смерті матері ОСОБА_7 доглядала немічного батька ОСОБА_6, а пізніше сама перебувала в лікарні, що позбавило її можливості у визначений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на зазначені вище обставини, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у заяві. ОСОБА_1 пояснила, що після смерті матері постійно була зайнята доглядом немічного батька, а пізніше з 18 квітня по 11 травня 2017 року проходила курс стаціонарного лікування, тому вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері не могла. Також вказала, що в період шестимісячного строку після смерті матері неодноразово приїздила в м. Камінь-Каширський, була на прийомі в приватного нотаріуса ОСОБА_8, отримувала юридичні консультації в адвоката ОСОБА_2, який в останні дні шестимісячного строку, визначеного для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, телефонував їй та нагадував про необхідність подати заяву про прийняття спадщини. Однак вважає, що має право на спадщину, оскільки доглянула батьків до смерті.

Такі ж показання позивач ОСОБА_1 дала під час її допиту в судовому засіданні як свідка.

Відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4, позовні вимоги не визнали. ОСОБА_3 пояснив, що позивач, доглядаючи батька, мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, в період шестимісячного строку після смерті ОСОБА_7 вона неодноразово приїздила в м. Камінь-Каширський на судові засідання. Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не вважає поважною. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 позовні вимоги визнав, крім того вказав, що позивач дійсно доглядала батьків та має право на спадщину.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили той факт, що за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до дня їх смерті догляд здійснювала їх дочка ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, відповідно голова та секретар Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району, в судовому засіданні вказали, що після смерті ОСОБА_7, що наступила 12 листопада 2016 року, позивач звернулася в сільську раду з метою змінити заповіт батька ОСОБА_6, однак вони відмовили в цьому, оскільки ОСОБА_6 на той час виявляв ознаки психічного розладу. Пізніше ОСОБА_1 разом з батьком бачили в Камінь-Каширській державній нотаріальній конторі.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов безпідставний і до задоволення не підлягає.

Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за життя побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Сошичне по вул. Перемоги, 27 (тепер вул. Перемоги, 35) Камінь-Каширського району Волинської області. З досліджених у судовому засіданні свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна (а.с. 10), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11) встановлено, що за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на 32/100 частин цього будинку.

12 листопада 2016 року ОСОБА_7 померла (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно. На день відкриття спадщини спадкоємцями першої черги були: чоловік ОСОБА_6 та діти: ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Спадкоємець ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини шляхом постійного проживання з нею на час відкриття спадщини, однак своїх спадкових прав не оформив та помер 28 червня 2017 року (а.с. 9а, 54).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48009801 (а.с. 12) встановлено, що після смерті ОСОБА_7 08 червня 2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 була заведена спадкова справа за №60766163 (номер у нотаріуса 20/2017). Проте, як вбачається з даного витягу та наданих у судовому засіданні пояснень сторін в період шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття спадщини, від позивача ОСОБА_1 не надходило до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_7 Також судом встановлено, що на день відкриття спадщини після смерті останньої позивач ОСОБА_1 постійно зі спадкодавцем не проживала, про що свідчить штамп про реєстрацію у паспорті позивача (а.с. 6). Таким чином, є всі підстави вважати позивачку ОСОБА_1 такою, що не прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 18 квітня по 11 травня 2017 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Волинському обласному онкологічному диспансері та Волинській обласній клінічній лікарні (а.с. 13-14), суд до уваги не бере, оскільки позивачка не довела, що не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини в період з дня її відкриття 12 листопада 2016 року та до дня госпіталізації 18 квітня 2017 року. При цьому суд враховує ту обставину, що в цей же період часу позивачка неодноразово відвідувала місто Камінь-Каширський Волинської області, де знаходяться державна нотаріальна контора та бюро приватних нотаріусів. Наведене підтверджується повістками-викликами до Камінь-Каширського районного суду для участі в судових засіданнях та процесуальними рішення за їх наслідками (а.с. 80-92), а також показаннями самої позивачки, даними в статусі свідка, яка визнала, що в шестимісячний строк після відкриття спадщини була на прийомі в приватного нотаріуса ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_2 з приводу оформлення спадщини після смерті батьків, крім того, останній зауважував на необхідності подання відповідної заяви та розяснював наслідки її неподання.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка не довела поважності причин, з яких вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, а тому в задоволенні її позову про визначення додаткового строку для подання нотаріусу відповідної заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 5, 12, 76, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 1270, 1272 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: ОСОБА_14