АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/819/18 Справа № 175/1569/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації, про визначення порядку і способів участі у вихованні дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, про визначення порядку спілкування дитини з бабою та дідом,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їх син ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 з 27 квітня 2012 року по 22 січня 2016 року, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу. В період шлюбу у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно вони є дідом та бабою малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 онук проживає разом із матір'ю. Відповідач своїми діями чинить їм перешкоди у спілкуванні з онуком, порушує їхні права і забороняє бачитися, спілкуватися з дитиною і брати участь у її вихованні у достатній кількості. Добровільно домовитися з відповідачем щодо встановлення графіку спілкування з онуком не вдається. Просять суд встановити порядок участі у вихованні онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, систематичні побачення щовівторка та щочетверга з 16 год. до 20 год., кожну другу та четверту суботу щомісячно з 10.00 год. до 20.00 год., без присутності матері дитини за місцем їхнього проживання або в громадських місцях для навчання або відпочинку, також встановити час їх спільного із онуком оздоровчого відпочинку: з 3 по 10 січня, з 23 по 30 березня, з 15 по 30 червня, з 23 по 30 жовтня щорічно без присутності матері дитини на території України; зобов'язати відповідача ОСОБА_2 дотримуватись вказаного порядку та не чинити їм перешкод у спілкуванні з онуком.

ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року встановлено порядок участі батька у виховання дитини, яким призначено зустрічі для батька наступним чином: кожну першу суботу місяця з 10-00 години до 19-00 години за місцем проживання батька; кожну третю суботу і неділю місяця з 10-00 години суботи до 17-00 години неділі; встановлений час спільного відпочинку протягом 15 днів липня щорічно без присутності матері, 20 днів зимових канікул в присутності матері, 15 днів серпня в присутності матері. До вирішення судом спору між нею та колишнім чоловіком дід їхнього сина - ОСОБА_3 Миколаєвич почав фактично приїжджати особисто та часто присилати за своїм онуком до місця проживання водія коли йому заманеться, під приводом розважальних заходів для онука. Жодного разу вона не чинила перешкод діду в його спілкування з онуком, а лише просила його дотримуватись часу повернення додому онука. Баба онука ОСОБА_4 не приїжджала після розлучення з колишнім чоловіком до місяця проживання з сином до свого онука, та жодного разу не зверталась ні за допомогою телефону або письмово. Вважає, що для повного і гармонійного розвитку дитини баба та дід повинні спілкуватися з онуком, та вважає, що зустрічі повинні бути такими, що не заважають його проживанню з нею. Оскільки відповідачі по даній справі проживають з батьком дитини разом за однією адресою у них є можливість спілкуватися з онуком у вказаний судом Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року період часу встановлений для батька. Проте вважає за необхідне встановити додатково час для спілкування з онуком кожний перший та третій четвер з 16-00 години до 19-00 годину за місцем проживання відповідачів. На підставі викладено просила суд встановити наступний порядок спілкування онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з бабою ОСОБА_4 та з дідом ОСОБА_3 щомісячно в перший та третій четвер з 16 год. до 20 годину за місцем їх проживання без її присутності, з обов'язковим поверненням дитини додому.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації про визначення порядку і способів участі у вихованні дитини задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_3, ОСОБА_4 порядок спілкування і участі у вихованні онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2: систематичні побачення щовівторка та щочетверга з 16 години до 20 години, кожну другу та четверту суботу щомісячно з 10 години до 20 години, без присутності матері дитини за місцем мешкання ОСОБА_3, ОСОБА_4 або в громадських місцях для навчання або відпочинку.

Зобовязано ОСОБА_2 дотримуватись вказаного порядку та не чинити ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_5.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Судові витрати залишено за позивачами.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 про визначення порядку спілкування дитини з бабою та дідом - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та задовольнити її зустрічні позовні вимоги. Апелянт зазначає, що вона не чинить перешкод у спілкуванні сина з бабою та дідом, а встановлений судом порядок спілкування дитини з бабою та дідом суперечить інтересам дитини та порушує режим дня, обмежує можливість матері проводити з дитиною спільний відпочинок, постійна зміна місця проживання негативно впливає на психічний стан дитини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначають, що у встановлений судом час вони будуть возити дитину на розвиваючі заняття в будні дні, поки ОСОБА_2 працює. Позивачі мають вільний графік роботи та оплачують вказані заняття.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дідом та бабою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з матірю ОСОБА_2.

В матеріалах справи є висновок Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вих. №1-39-1052/0/290-17 від 21.06.2017 року про доцільність встановити зустрічі дитини ОСОБА_5 з дідусем ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування діда та баби з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, керуючись ч.7 ст.7, ст.ст.257, 263, 159 СК України, для забезпечення інтересів дитини та з урахуванням інтересів матері дитини, з метою створення умов для виконання дідом та бабою обов'язку по вихованню дитини та здійснення їх права на особисте спілкування з ним, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з оскаржуваним судовим рішенням та висновками суду першої інстанції, які відповідають нормам матеріального права і підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що встановлений судом першої інстанції порядок спілкування дитини з бабою та дідом не відповідає інтересам дитини та обмежує її у спільному відпочинку з дитиною, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ч.ч.1,2 ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні; батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. За ч.1 ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Встановлені судом часи побачень дитини з бабою та дідом відповідають розкладу розвиваючих занять, в той час, коли ОСОБА_2 працює та не має можливості забезпечити їх відвідування сином. Позивачі мають вільний графік роботи, мають можливість оплачувати вказані заняття. Побачення діда та баби з онуком два вихідні дні на місяць встановлено судом з урахуванням інтересів матері на спільний відпочинок з дитиною.

Посилання апелянта на те, що встановлений порядок спілкування порушує режим дня дитини, а постійна зміна місця проживання негативно впливає на її психічний стан, відхиляються колегією суддів, оскільки позивачі здатні забезпечити належний догляд, гідні умови та дотримання режиму під час перебування у них онука, що підтверджується актом обстеження умов проживання сімї позивачів.

Незгода ОСОБА_4 з встановленим судом порядком спілкування дитини з бабою та дідом викликана конфліктними відносинами між сторонами спору, що жодним чином не впливає на встановлене законом право баби та діда на спілкування з онуком та участь у його вихованні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_8