Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/113/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22.05.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Федишина І.В.,

з участю секретаря Коломієць Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до відповідача ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42684,35 доларів США та судових витрат.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.02.2008 АКБ соціального розвитку ''Укрсоцбанк'' (із 09.03.2010 - ПАТ ''Укрсоцбанк) та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 962/15-РКМ 11. ПАТ ''Укрсоцбанк'' свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку з порушенням умов договору відповідач свої зобов'язання за зазначеним договором не виконала, внаслідок чого має заборгованість зі слати кредитних коштів станом на 30.10.2017 в розмірі 42684,35 дол. США. Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач, належно повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин неприбуття відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність у неї інтересу до результатів розгляду справи.

Крім того, суд приймає до уваги положення частини 1 статті 223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у порядку заочного розгляду.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 11 лютого 2008 року відповідно до укладеного договору № 962/15-РКМ 11 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 49 500 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному пп. 3.3.16 цього Договору, з наступним графіком погашення суми основної заборгованості: по 825 дол. США до 5-го числа включно кожного місяця, починаючи з березня 2008 року, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 05 лютого 2013 року. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язалася повернути одержаний кредит, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки; при порушенні строків сплати відсотків за користування кредитом та в разі порушення строків повернення кредиту зобовязалася сплатити банку пеню та штрафи.

ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання з повернення грошових коштів, внаслідок чого має прострочену заборгованість станом на 30.10.2017 в розмірі 42684,35 дол. США.

Ці обставини підтверджуються: договором кредиту № 962/15-РКм 11 від 11.02.2008, договором про внесення змін та доповнень № 1 до договору кредиту № 962/15-РКМ 11 від 11.02.2008, вимогою про усунення порушень, відправкою рекомендованої кореспонденції список № 7 ВПЗ Чернігів, розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно стст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно стст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві, заяв про застосування строку позовної давності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, що підтверджено належними розрахунками, які надав позивач. ОСОБА_1 не виконала у визначені строки зобов'язання з повернення грошових коштів Публічному акціонерному товариству ''Укрсоцбанк'', яке відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування ним, пеню та штрафи.

Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 30.10.2017 в розмірі 42684,35 дол. США.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Керуючись, стст. 526, 546, 549, 610, 611, 612, 625, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, стст. 2, 3, 12, 13, 23, 81, 95, 133, 141, 258, 264, 265, 272, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (31000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' (03150, м.Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованість за кредитним договором № 962/15-РКМ 11 від 11.02.2008, яка виникла станом на 30 жовтня 2017 року в розмірі 42684 (сорок дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) долари США 35 (тридцять пять) центів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ''ПриватБанк'' судовий збір у розмірі 18057 (вісімнадцять тисяч пятдесят сім) гривень 56 ( пятдесят шість) копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_2