Справа № 740/2564/17 Провадження № 22-ц/795/610/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Вінгаль В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: БОБРОВОЇ І.О., ВИСОЦЬКОЇ Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області,

прізвище судді: Пантелієнко В.Г.; місце постановлення ухвали: м. Ніжин;

дата складання повного тексту ухвали: 23 березня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове рішення, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини справи, що мають значення для справи та порушені норми процесуального права, у звязку з чим рішення суду є необґрунтованим і незаконним.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції дав правильну оцінку обставинам справи, доказам, наданим позивачем, а доводи апелянта є надуманими, необґрунтованими, безпідставними та голослівними.

Заслухавши голову судового засідання, доводи та заперечення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає судове рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено достатніх підстав та не вказано відомостей які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Заява містить лише обставини якими обґрунтовується позов.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, як батьком хлопчика, АДРЕСА_1.

В заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити ОСОБА_3 чинити дії щодо перешкоджання йому у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 та надати йому можливість підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі особисті контакти з дитиною. Дію заходів забезпечення позову просив зберегти до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Підставами для здійснення вказаних дій позивач вказував те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду буде утрудненим або неможливим.

Пославшись на положення п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог, та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того суд правильно врахував перебування в провадженні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі в вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї; зобовязання відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначення способу його участі у вихованні малолітнього сина.

Тобто, ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову, заявлені вимоги, які є предметом позовних вимог позивача в спорі з ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі в вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, та підлягають вирішенню під час розгляду справи.

За таких підстав, ухвала суду є законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: