Справа № 408/361/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1, в якому позивач просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 11000,44 грн. - суму заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що ОСОБА_1 не виконує зобовязання за договором кредитної лінії № 460 бл від 26 листопада 2015 року, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 10000,00 грн. зі сплатою 12 % річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості в рамках кредитної лінії строком на 60 місяців і який вона зобовязувалась погашати згідно графіка платежів.

Позивачем також було надано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке судом було задоволене.

Розгляд даної справи по суті було призначено у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач була своєчасно повідомлена про час і місце судового розгляду. Від неї у визначений судом строк не було надано відзиву на позов, а також вона не зявились до суду, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону.

Згідно ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 26 листопада 2016 року дійсно був укладений договір кредитної лінії № 460 бл, за яким кредитна спілка «Імперіал ЛТД» надала ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії на суму 10000,00 грн. строком на 60 місяців під 12 % річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості в рамках кредитної лінії.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобовязувалась повернути кредит у повному обсязі згідно графіку платежів, а також сплатити проценти за користування кредитом.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів з урахуванням відсотків перестала виконувати одразу після отримання кредиту, що свідчить про порушення нею умов договору кредитної лінії.

Пунктом 3.8 кредитного договору передбачається, що протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 24 % річних від суми залишку кредиту.

Визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком здійснюється за рішенням кредитного комітету у випадку несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення (п. 3.7 договору).

Як вбачається з того ж самого розрахунку заборгованості, у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором, їй з 31 грудня 2015 року було встановлено нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Цей розрахунок заборгованості свідчить, що у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором станом на 21 квітня 2017 року виникла заборгованість за користування кредитом на суму 11590,44 грн.

Із позовної заяви позивача йдеться, що відповідач письмово та телефоном попереджались про необхідність повернення кредиту, але не прийняла заходів щодо погашення кредитної заборгованості.

Цю обставину в силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України суд вважає доведеною, оскільки відповідач не побажала надати свій відзив на позов.

Аналізуючи наведене, у суду не виникає сумнівів стосовно обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії на суму 11000,44 грн., оскільки вона підписуючи відповідний договір погоджувались з його вимогами, а тому повинна відповідати згідно його вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов кредитної спілки «Імперіал ЛТД» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, 194/4, іпн. НОМЕР_1, на користь кредитної спілки «Імперіал ЛТД», яка розташована за адресою: 92703, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Трудова, 123, , заборгованість за договором кредитної лінії № 460 бл від 26.11.2015 в сумі 11000,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, 194/4, іпн. НОМЕР_1, на користь держави 1762,00 грн. судовий збір, сплата якого позивачеві була відстрочена до винесення рішення у справі.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення.

Головуючий: