Справа № 367/4241/17 Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/2571/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 19 29.05.2018
УХВАЛА

29 травня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за заявою представника ОСОБА_5, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_6, про забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу земельних ділянок,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 81,5 кв.м, житловою площею 32,2 кв.м, яка розташована на першому і другому поверхах двоповерхового будинку та складається із трьох кімнат, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 09, яка належить на праві власності ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1), заборонивши дану квартиру продавати, дарувати та проводити будь-які дії по її відчуженню.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник відповідачів ОСОБА_2 24 квітня 2018 року подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та не оплачена судовим збором, окрім того в апеляційній скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали суду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу, яка подана представником відповідачів ОСОБА_2, було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення ухвали суду на усунення недоліків, зокрема: сплати судового збору, подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду, надання документів, що підтверджують повноваження представника та подачі обґрунтованої апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року, на адресу апеляційного суду 23 травня 2018 року надійшли: клопотання про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., документи, що підтверджують повноваження представника та нова редакція апеляційної скарги.

В поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник відповідачів ОСОБА_2 зазначає, що порушення строку на апеляційне оскарження перебувало у причинно-наслідковому зв'язку з незаконними діями судді, яка постановила оскаржувану ухвалу без належного повідомлення учасників справи, копія такої ухвали не надсилалась відповідачам, а про таку ухвалу суду стало відомо з інтернет джерела, після чого протягом розумного терміну й була направлена апеляційна скарга

Однак, зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними враховуючи те, що відповідно до вимог ст.. 153 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подання заяви про забезпечення позову та постановлення відповідної ухвали) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі. У випадку, якщо заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову.

Враховуючи вказані норми права, посилання представника відповідачів ОСОБА_2 на те що заява про забезпечення позову була розглянута без належного повідомлення всіх учасників справи, що призвело до порушення строку на апеляційне оскарження, не може бути визнано судом як поважна причина пропуску строку.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції надсилалася відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 копія оскаржуваної ухвали суду від 04 грудня 2017 року, однак конверти повернулися до суду без вручення (а.с. 62-64).

Також в матеріалах справи містяться розписки ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 від 12 січня 2018 року про те що вони повідомлені про дату та час наступного судового засідання (а.с. 69).

В матеріалах справи також міститься заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності (а.с. 77-78), від 03 квітня 2018 року про те, що він ознайомився з матеріалами справи (а.с. 76).

Відповідно до п.13 Перехідних положень ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент проголошення оскаржуваного рішення суду) апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цього рішення.

Зазначені обставини справи свідчать про те, що відповідачам та їх представникам було відомо про наявність оскаржуваної ухвали суду ще 03 квітня 2018 року, відповідно з цього моменту розпочався п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 04 грудня 2017 року та закінчився такий строк 08 квітня 2018 року, однак апеляційна скарга на ухвалу суду була подана лише 24 квітня 2018 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Щодо посилання представника відповідачів в клопотанні про поновлення процесуального строку на те що апеляційна скарга була подана в межах розумного строку, то слід зазначити, що відповідно до ст.. 121 ЦПК України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства, а зі змісту поданого клопотання суду незрозуміло, що є розумним строком для скаржника.

Також, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Також слід враховувати іншу правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Так, у даній справі відповідачами та їх представниками, яким було відомо про судове провадження, не вживались заходи спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та не вживалися дії щодо дотримання строків апеляційного оскарження.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст.. 358 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст.. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведених обставин справи вважаю, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції від 04 грудня 2017 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, представник відповідачів ОСОБА_2 не виконав вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 16 травня 2018 року та не вказав поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, відповідно доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2017 року про забезпечення позову було пропущено без поважних причин, а тому у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на це судове рішення має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за заявою представника ОСОБА_5, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_6, про забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу земельних ділянок.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду

Київської області С.А. Голуб