Справа №: 272/461/18
Провадження № 2/272/355/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань Аханової О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік - ОСОБА_3, який до дня смерті проживав в АДРЕСА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину, оскільки на час вікриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та в подальшому отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_3. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяви про розгляд справи в її відсутність, заначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, в матеріалах справи наявні достатні докази на обгрунтування позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3, який до дня смерті проживав в АДРЕСА_4 (а.с. 3,4,15). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_5, які були передані спадкодавцю у приватну власність рішенням Виконавчого комітету Глиновецької сільської Ради народних депутатів № 3 від 18.09.1993 року (а.с. 6,8). Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину, оскільки на час вікриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та в подальшому отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_3 (а.с. 4,9,15). Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Однак позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 16).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 1225, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_6; площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_5 як на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 200,258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою: АДРЕСА_7, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_6; площею 0,35 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_5 як на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін