Справа № 441/1496/17 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/516/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача Гавриляк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ВіЕсБанк" про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

17.10.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом до ПАТ "ВіЕсБанк" про скасування наказу № 336-к від 18.09.2017 року, поновлення на роботі на посаді фахівця відділення банку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.09.2017 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що його звільнено з роботи з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір»я. Вважає звільнення незаконним, оскільки виконав покладені на нього обов»язки та вжив всіх можливих заходів щодо ідентифікації клієнта ОСОБА_5 під час створення платежу про переказ грошових коштів.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 04 січня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним, необгунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Вважає, що його звільнено безпідставно, так як під час виконання службових обов"язків при ідентифікації клієнта банку ОСОБА_5 ним не допущено жодного порушення вимог діючого законодавства України та внутрішніх документів відповідача. Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову.

14 травня 2018 року від ПАТ "ВіЕсБанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 Відповідач вважає оскаржуване позивачем рішення суду законним. Зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні будь-які доводи, які б підтверджували висновки скаржника про неправильне, неповне з»ясування судом обставин справи та відповідали наявним в матеріалах справи доказам. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 січня 2018 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, згідно наказу №73-к від 29.02.2016 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу в ПАТ "ВіЕсБанк" на посаду фахівця відділення з 01.03.2016 року з випробувальним терміном три місяці (а.с.30).

Згідно посадової інструкції, затвердженої Рішенням Правління ПАТ "ВіЕсБанк" від 11.03.2011 року, протокол № 9, фахівець відділення здійснює ідентифікацію клієнтів та заходи по уточненню і перевірці інформації по ідентифікації та вивченні клієнтів, перевірку на достовірність і відповідність чинному законодавству документів та копій документів, що подаються клієнтом, засвідчує всі документи, можливість засвідчення яких передбачена «Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», а також документи клієнтів Банку, необхідні для внутрішньобанківського документообігу, можливість засвідчення яких не заборонена чинним законодавством України; інформує Відповідального працівника за здійснення фінансового моніторингу банку про фінансові операції, які згідно Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом» підлягають фінансовому моніторингу; вводить інформацію в АБС на підставі документів клієнта; відкриває та веде поточні, вкладні (депозитні), карткові розрахунки клієнтів у національній, іноземній валютах, їх юридичне оформлення; оформляє прихідні та видаткові документи; перевіряє на достовірність первинні документи при виконанні розрахункових операцій в тому числі перевіряє документи на предмет заповнення їх на встановлених формах, наявність всіх передбачених реквізитів, відсутність ознак виправлень і дописок, тощо; формує та та зберігає первинні документи, облікові регісти, відповідальний за ідентифікацію і вивчення клієнта та здійснення фінмоніторингу операцій клієнтів; відповідальний за схоронність готівки та цінностей у сховищі та сейфі відділення банку на підставі Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.32-35).

Окрім того, відповідно до п.5.4.1 Посадової інструкції, фахівець несе відповідальність за достовірність наданих документів та повноту, правильність формування юридичних справ з відкриття поточних, вкладних /депозитних/ рахунків клієнтів-фізичних осіб та суб»єктів господарювання та своєчасну передачу юридичних справ, інших документів, передбачених внутрішніми документами.

01.03.2016 року між ПАТ "ВіЕсБанк" та ОСОБА_3 укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за умовами якого, останній виконує роботу безпосередньо пов'язану з обслуговуванням, користуванням, збереженням, транспортуванням, розподілом та /або доступом до товарно-матеріальних цінностей та/або грошових коштів, як готівковій, так і безготівковій формі, які належать Банку, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Адміністрацією цінностей (а.с.36).

Встановлено, що ОСОБА_3, як фахівець віддлення банку, здійснював операції, пов»язані з рухом /видачею/ грошових коштів, був відповідальним за належну ідентифікацію клієнтів Банку, виконував роботу безпосередньо пов»язану з обслуговуванням матеріальних цінностей, ніс повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Адміністрацією цінностей.

Відповідно до п.46, п.62 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ № 99 від 03.10.2017 року, Банк зобов»язаний пересвідчитись в чинності /дійсності/ поданих клієнтом документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства України до встановлених ділових /договірних/ відносин, вчинення правочинів, проведення фінансової операції, відкриття рахунку.

Банк зобов»язаний уточнювати інформацію щодо ідентифікації та вивчення клієнта не рідше одного разу на рік, якщо ризик проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів /фінансування тероризму оцінюється банком як високий; не рідше одного разу на два роки, якщо ризик проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів/ фінансування тероризму оцінюється банком як середній; для інших клієнтів строк уточнення інформації не повинен перевищувати трьох років.

Встановлено, що ОСОБА_3 при працевлаштуванні в банк був ознайомлений з вимогами законодавства у сфері запобігання легалізації кримінальних доходів /фінансуванню тероризму та внутрішніми документами Банку в тому числі з питань здійснення фінансового моніторингу, що підтверджується його підписом на листі-підтвердження та аркуші -ознайомлення (а.с.37,38).

Проведеним розслідуванням внутрішнього інциденту з приводу підозри у вчиненні шахрайських дій щодо операцій по рахунку клієнта ОСОБА_5, проведених 09.12.2016 року і 13.12.2016 року (Протокол №2 від 31.08.2017р.) групою в складі Начальника ВФМ ОСОБА_6, начальника ВВА ОСОБА_7, заступника начальника ВВА ОСОБА_8, начальника ВУР ОСОБА_9 встановлено, що між Банком та ОСОБА_5 укладено договори банківського рахунку, в тому числі і договір про розміщення банківського вкладу. З 14.09.2011 року по 09.12.2016 року ОСОБА_5 не здійснювала операцій за поточними рахунками, за послугами до банку не зверталась. 09.12.2016 року при зверненні в банк з метою переказу коштів, для ідентифікації особи клієнта ОСОБА_5, ОСОБА_3 надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон на постійне місце проживання у Федеративну Республіку Німеччина разом з ІD картою (внутрішній паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина) НОМЕР_1, термін дії якої минув 13.12.2014 р. Окрім того, ОСОБА_5 заповнила анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи, яка була перевірена, позивачем на повноту та правильність заповнення.

Відповідно до наказу № 336-к від 18.09.2017 року ОСОБА_3, фахівця відділення звільнено з роботи з ПАТ "ВіЕсБанк" із займаної посади за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України (з підстав втрати довір»я) внаслідок виконання ним платіжних доручень, оформлених від імені клієнтки ОСОБА_5 про перерахування з поточного рахунку останньої у Львівському регіональному відділені ПАТ грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_12 в ПАТ «Кредобанк» за обставин, які ставлять під сумнів особу платника ОСОБА_5 та свідчать про неналежну ідентифікацію ОСОБА_3 особи платника як ОСОБА_5, так як рішенням Франківського районного суду м.Львова від 06.12.2016 року ОСОБА_5 оголошена померлою за обставин відсутності відомостей про її місцеперебування та відсутності її самої за місцем її постійного проживання протягом останніх п'ять років, що може призвести до виникнення в Банку обов'язку відшкодувати спадкоємцю Хилько А.А. грошові кошти, списані з поточного рахунку, а також створило репутаційні ризики для Банку як фінансової установи.

Судом на підставі пояснень ОСОБА_3 встановлено, що 09.12.2016 року до нього звернулась клієнт Банку ОСОБА_5 з проханням здійснити перерахунок коштів в іноземній валюті по Україні, оскільки валютного рахунку у неї не було, він запропонував здійснити такий у гривнях, на що та погодилась. Для ідентифікації особи клієнт банку представила паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про виїзд за кордон на постійне місце проживання у Федеративну Республіку Німеччина та ІD картку (внутрішній паспорт громадянина Німеччини) НОМЕР_1, термін дії якої минув 13.12.2014 року, оскільки для ідентифікації нерезидента країни достатньо паспорта, тому ІD картку не досліджував, а виготовив ксерокопію та долучив до матеріалів юридичної справи. Разом з цим, так як ОСОБА_5 понад три роки операцій за поточними рахунками не здійснювала, за послугами в Банк не зверталась, для уточнення інформації він скопіював дані з попередньої анкети, місце проживання згідно представленого нею внутрішнього паспорту громадянина Федеративної Республіки Німеччина не перевіряв. 13.12.2016 року клієнт повторно прийшла в банк одразу звернулась до нього з проханням переказати решту коштів за тими ж реквізитами, що він і зробив.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2016 року ОСОБА_5 оголошено померлою. 26.01.2017 року Франківським районним у м.Львів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено актовий запис про смерть останньої під №1, а 17.07.2017 року Хилько А.А. приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Львівської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 17.12.2016 року (а.с.70-75).

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2016 року не оскаржувалось та набрало законної сили.

Встановлено, що після звільнення 18.09.2017 року з роботи з посади фахівця відділення ПАТ "ВіЕсБанк" за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України (з підстав втрати довір»я), ОСОБА_3 із заявою про проведення додаткового розслідуванням внутрішнього інциденту з приводу підозри у вчиненні шахрайських дій щодо операцій по рахунку клієнта ОСОБА_5, проведених 09.12.2016 року і 13.12.2016 року, до Адміністрації банку, або ж з відповідною заявою в правоохоронні органи - не звертався.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що винні дії позивача під час виконання посадових обов»язків встановлено Групою з проведення розслідування внутрішнього інциденту про підозру у вчиненні шахрайських дій щодо операцій по рахунках клієнта ОСОБА_5, проведених 09.12.2016 року та 13.12.2016 року. Таким чином, враховуючи, що порушення трудових обов'язків ОСОБА_3 не дають можливості в подальшому довірити йому роботу з коштами, видаючи наказ про звільнення ОСОБА_3 з роботи у зв'язку з учиненням ним винних дій, які дають підстави для втрати довір'я до нього як працівника, що безпосередньо обслуговує грошові цінності (на підставі п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України), ПАТ "ВіЕсБанк" діяв відповідно до вимог чинного трудового законодавства.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов'язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір'я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Основні слова, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, - це прийняття і збереження. Тобто, основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт. Коло цих працівників може бути розширене за рахунок основного кола матеріально відповідальних осіб, тобто осіб, з якими відповідно до законодавства можуть бути укладені договори про повну матеріальну відповідальність.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, питання, чи відноситься позивач до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суду в кожному конкретному випадку необхідно з'ясувати: чи становить виконання операцій, що пов'язані з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-100цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України(з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як роз'яснено в абзаці 2 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довіри суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільненні з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказу № 336-к від 18.09.2017 року, поновлення на роботі на посаді фахівця відділення банку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.09.2017 року, оскільки звільнення ОСОБА_3 проведено відповідачем з дотриманням вимог, встановлених трудовим законодавством.

Ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції позивачем не надано доказів на підтвердження того, що при виконанні своїх службових обов»язків ним дотримано усіх вимог, передбачених посадовою інструкцією та нормами КЗпП України.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 січня 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк