Справа № 495/4347/18
№ провадження 2/495/1969/2018
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та виділення частки майна в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та виділення частки майна в натурі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цивільної справи за вищевказаною позовною заявою визначено суддю Шевчук Ю.В.

До початку судового розгляду справи, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості головуючого у справі, вважаю за необхідне заявити самовідвід з тих мотивів, що раніше мною було постановлено рішення по справі № 495/4006/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому суддя Шевчук Ю.В. висловила свою правову позицію з цього питання, що може викликати сумніви у неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Згідно зі ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях36, 37 і 38цьогоКодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.01.2013 року (остаточне27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (2) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

З метою недопущення у сторін сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, обєктивного та неупередженного розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення з мотивів упередженості судді, на підставі ст. 36 ЦПК України заявляю самовідвід по справі.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.36,39,41,258,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївні по цивільній справі № 495/4347/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та виділення частки майна в натурі.

Матеріали цивільної справи № 495/4347/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та виділення частки майна в натурі, - передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду для подальшого розподілу у порядку встановленому ст..33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :