Справа № 367/1518/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/1836/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 46 23.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Лівінського С.В., Сушко Л.П., із участю секретаря Тимошевської С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Техно Дім» про визнання права власності, визнання довіреності та правочину недійсними, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування свідоцтва про право власності та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Техно Дім» до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

28 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом, де просила, із врахуванням заяв про збільшення позовних вимог,

визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за тієюю ж адресою,

визнати довіреність від 23 листопада 2015 року, якою було уповноважено Сахра Дениса Івановича директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» на представництво інтересів останнього, недійсною,

визнати недійсним правочин укладений між Приватним підприємством «Грінлайн Компані» та Приватним підприємством «Техно Дім» щодо відчуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Андрущенко Л.М. та зареєстрованого в реєстрі № 46,

застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - акту прийому-передачі майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Грінлайн компані», укладеного 18 листопада 2015 року,

витребувати від Приватного підприємства «Техно Дім» майно - земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,

витребувати від приватного підприємства «Техно Дім» майно - об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,

скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 48816575, виданого Максютою Дмитром Вікторовичем державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області 01 грудня 2015 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_2 була єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро», яке на даний час припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» було власником майна ( земельної ділянки ), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» було розпочато будівництво на вказаній земельній ділянці і побудовано об'єкт незавершеного-будівництва ( фундамент ).

Право власності на вищевказане майно зареєстровано Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 04 вересня 2009 року.

Відповідно до акту приймання-передачі майна №1/14 від 14 січня 2016 року ОСОБА_2, було передано спірне майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро».

Зазначає, що Приватне підприємство «Техно дім» є недобросовісним набувачем.

Разом з цим, 19 червня 2017 року Приватне підприємство «Техно дім» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою, де просило,

визнати за Приватним підприємством «Техно Дім», як добросовісним набувачем по договору купівлі - продажу земельної ділянки з відстроченням платежу від 19 лютого 2016 року, право власності на земельну ділянку, площею 1,0044 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,

визнати за Приватним підприємством «Техно Дім» право власності на об'єкт незавершеного будівництва, супермаркет, загальною площею 4 471,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог, ним зазначено, що 19 лютого 2016 року між Приватним підприємством «Грінлайн Компані», в особі директора Хахаліна Миколи Володимировича, з однієї сторони і Приватного підприємства «Техно Дім», в особі директора Толкушова Володимира Федоровича, з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з відстроченням платежу, який був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Андрущенко Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №46.

Пунктом 5 договору, визначено, що земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 48816575, виданого Максютою Д.В., державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області 01 грудня 2015 року, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 грудня 2015 року за номером запису - 12308430, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 09.

У відповідності до п. 7 договору, відсутність заборони відчуження або арешту земельної ділянки, відсутність обтяження земельної ділянки іпотекою, відсутність податкової застави щодо земельної ділянки, яка є предметом цього договору, перевірено Андрущенко Л.М., приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області 19 лютого 2016 року за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, земельна ділянка площею 1,0044 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Техно Дім», яке придбало її на підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки з відстрочкою платежу від 19 лютого 2016 року у Приватного підприємства «Грінлайн Компані» та сплатило за неї повну вартість.

Згідно вказаного договору Приватне підприємство «Техно Дім» є добросовісним набувачем цієї земельної ділянки.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Приватне підприємство «Техно дім» є власником земельної ділянки, площею 1,0044 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, об'єкту незавершеного будівництва, супермаркету, загальною площею 4 471,6 кв.м що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Техно Дім» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що позивач ОСОБА_2 вважає, що Приватне підприємство «Грінлайн Компані» набуло права власності на майно, яке є власністю позивача на підставі підробленої довіреності та підробленого акту прийому-передачі майна. Тому правочин між сторонами - Приватним підприємством «Грінлайн Компані» та Приватним підприємством «Технодім» має бути визнано недійсним.

Однак, на підтвердження даних обставин позивач не надала підтверджуючих доказів ( рішень судів, висновків органів поліції та прокуратури, тощо ). Крім того, визнання недійсним правочину між юридичними особами - Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінлайн Компані» та Приватним підприємством «Технодім» віднесено до компетенції розгляду господарського суду, даний факт суперечить реальним обставинам справи, оскільки на момент складення даних документів, позивач за первісним позовом, жодним чином не міг отримати у своє володіння спірне нерухоме майно.

Даний факт випливає з наступного. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 01 грудня 2015 року спірна земельна ділянка належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно ( індексний номер - 48816575 ) видане Максютою Д.В., Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Право власності було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером - 12308430.

Отже, з 1 грудня 2015 року дане спірне нерухоме майно вибуло з власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» та жодним чином не могло бути передано позивачу за первісним позовом на підставі протоколу №б/н загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» від 14 січня 2016 року, наказу №б/н від 14 січня 2016 року, акту приймання -передачі майна №1/4 від 14 січня 2016 року, оскільки вже на той момент не було власником зазначеного нерухомого майна.

Також, постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2015 року по справі №810/5771/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року по справі №810/5771/15, припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро».

Оскільки судом не здобуто безспірних доказів належності спірного майна - земельної ділянки, площею 1,0044 га, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 і таких доказів суду не надала і сама позивач, тому визнати право власності на вищевказане майно за позивачем у суду відсутні підстави.

Щодо визнання доручення від 23 листопад 2015 року, якою начебто було уповноважено Сахро Дениса Івановича директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» недійсною, то в даному судовому засіданні відсутні підстави, так як позовні вимоги не заявлялись до цих осіб з такими вимогами.

Відносно визнання недійсності правочину між Приватним підприємством «Грінлайн Компані» та Приватним підприємством «Техно дім» та застосуванням наслідків недійсності нікчемного правочину - акту прийому-передачі майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Грінлайн Компані», то дані правовідносини регулюються нормами господарського судочинства.

Також, позивачкою не заявлено вимоги до Державного реєстратора Максюти Д.В. про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Суд також не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову про визнання права власності на спірне майно - земельну ділянку, площею 1,0044 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та на об'єкт незавершеного будівництва супермаркету, загальною площею 4 471,6 кв.м., за тією ж адресою.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки з відстроченням платежу від 19 лютого 2016 року, Приватне підприємство «Грінлайн Компані» продало, а Приватне підприємство «Техно дім» - купило у власність земельну ділянку, площею - 1,0044 га, за адресою: АДРЕСА_1, та складової частини об'єкта нерухомого майна.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Приватне підприємство «Техно дім» є власником даного майна.

У суду відсутні будь - які підстави для задоволення даного позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» було власником майна ( земельної ділянки ), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яке належало йому на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 11 грудня 2009 року №1995, площа земельної ділянки становить 1,0044 га ( а.с. 6 т. 1 ).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на зазначеній земельній ділянці 04 вересня 2009 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: об'єкт незавершеного будівництва ( фундамент ) ( а.с. 7 т. 1 ).

Крім цього, на спірній земельній ділянці було розпочато будівництво і побудовано об'єкт незавершеного будівництва в період 2009, 2012-2013 року ( фундамент, стіни, підлога, перекриття, дах ), що підтверджується Декларацією про початок виконання будівельних робіт від 20 лютого 2012 року, висновком №3-12/2017 будівельно-технічного експертного дослідження від 18 грудня 2017 року ( а.с. 8-10, 221-230 т. 1 ).

Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року та Вищого адміністративного суду України від 20 жовтня 2016 року, у справі №810/5771/15 припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене шатро» через порушення встановлених законодавством вимог щодо подання декларації про майновий стан і доходи до податкових органів ( а.с. 60-61, 62-64, 65-66 т. 1 ).

На підставі рішення загальних зборів учасників та наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене шатро» від 14 січня 2016 року та відповідно до акту №1/14 прийому-передачі майна від 14 січня 2016 року, ОСОБА_2 було передано, зокрема, земельну ділянку, що по АДРЕСА_1 та об'єкт незавершеного будівництва, що розташований на зазначеній земельній ділянці ( а.с. 73, 74, 75 т. 1 ).

Доказів на спростування правомірності набуття позивачем права власності на спірне майно матеріали справи не містять і таких не надав суду відповідач.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься акт прийому-передачі майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Грінлайн Компані» від 18 листопада 2015 року, згідно якого директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене шатро» Франчук Любов Вікторівна без відповідної на то правової підстави передала директору Приватного підприємства «Грінлайн компані» Сахро Денису Івановичу спірну земельну ділянку ( а.с. 201 т. 1 ).

Однак, Приватне підприємство «Грінлайн компані» було зареєстровано лише 24 листопада 2015 року ( а.с. 153 т. 1 ), а відтак, з точки зору апеляційної інстанції, спірна земельна ділянка не могла бути переданою відповідно до акту прийому-передачі від 18 листопада 2015 року до статутного капіталу цього підприємства, окрім іншого, оскільки на день передачі воно не існувало.

Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів права власності за Приватним підприємством «Грінлайн компані», набутого у встановленому законом порядку, зокрема, на підставі ст. 328 ЦК України, на названу земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва, що на ній розташоване.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, ОСОБА_2 набула права власності на названі об'єкти у відповідності до положень ч. 12 ст. 111 ЦК України.

При цьому, Приватне підприємством «Грінлайн компані» без належної на то правової підстави відповідно до договору купівлі-продажу від 19 лютого 2016 року відчужило на користь Приватного підприємства «Техно Дім» спірну земельну ділянку без об'єкту незавершеного будівництва, що на ній розташоване ( а.с. 51-53, 187 т. 1 ).

За таких обставин, на переконання апеляційного суду та враховуючи зазначене, заявлені за первісним позовом вимоги щодо визнання права власності на спірну земельну ділянку і об'єкт незавершеного будівництва, що на ній розташований та їх витребування у Приватного підприємства «Техно Дім» на користь ОСОБА_2 у відповідності до положень ст.ст. 111, 328, 330, 388 ЦК України підлягають задоволенню за їх обґрунтованістю.

Інші позовні вимоги за первісним позовом щодо

визнання довіреністі від 23 листопада 2015 року, якою було уповноважено Сахро Дениса Івановича директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Шатро» на представництво інтересів останнього недійсною,

визнання недійсним правочину, укладеного між Приватним підприємством «Грінлайн Компані» та Приватним підприємством «Техно Дім» щодо відчуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Андрущенко Л.М. та зареєстроване в реєстрі № 46,

застосування наслідки недійсності нікчемного правочину - акту прийому-передачі майна до статутного капіталу Приватного підприємства «Грінлайн компані» укладеного 18 листопада 2015 року,

скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 48816575, виданого Максютою Дмитром Дмитровичем державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області 01 грудня 2015 року, на переконання апеляційного суду, не можуть бути задоволені у силу незалучення у справі належних відповідачів відповідно до заявлених вимог, необхідності захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_2 у спосіб, визначений законом, зокрема, положеннями ст. 388 ЦК України.

Такий висновок повністю грунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у його постанові, зокрема, від 07 листопада 2012 року по справі 6-107цс12, в якій зазначено наступне.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У разі, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Окрім цього, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вірно зазначено, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову про визнання права власності на спірне майно - земельну ділянку площею 1,0044 га кадастровий номер НОМЕР_1 та на об'єкт незавершеного будівництва, супермаркету, загальною площею 4 471,6 кв.м. за тією ж адресою, оскільки, як встановлено судом другої інстанції, зазначене майно належить іншій особі, а відтак, в цій частині оскаржуване рішення слід залишити без змін у відповідності до ст. 375 ЦПК України.

При цьому, апелянтом, по суті, не оспорюється рішення у частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову, з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 111, 328, 330, 388, 392 ЦК України, ст.ст. 76-82, 263, 264, 265 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення в зазначеній частині, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення зазначених норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення в частині первісного позову підлягає скасування відповідно до положень ч. 4 ст. 367, ст. 376 ЦПК України, а відтак, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове судове рішення в названій частині позову про його часткове задоволення за його обґрунтованістю у відповідності до вимог та на підставі положень ст.ст. 16, 111, 328, 330, 388, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-80, 263-265, 367, 374, 376 ЦПК України.

При цьому, доводи відзиву приватного підприємства «Техно Дім» на апеляційну скаргу ( а.с. 59-65 т. 2 ), зокрема, про те, що правочин передачі майна до статутного капіталу від 18 листопада 2015 року є чинним, апелянтом не обґрунтовано причини визнання свідоцтва на право власності недійсним, позивач за первісним позовом не є стороною договору купівлі-продажу земельної ділянки та не може бути належним позивачем щодо вимоги застосування наслідків недійсності правочину, ОСОБА_2 не могла отримати у своє володіння спірне нерухоме майно, що вона отримала спірне майно після скасування реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене шатро», з точки зору суду другої інстанції, спростовуються встановленими судом обставинами та, з врахування викладеного, не є правовою підставою для залишення рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову без змін.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із Приватного підприємства «Техно Дім» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір ( а.с. 1 т. 1, а.с. 34, 50 т. 2 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 23 841 грн. та на користь держави - 19 359 ( 43 200 - 23 841 ) грн., відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України.

При визначенні розміру судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог в загальному розмірі 43 200 ( 1 600 х 5 + 1 600 х 5 + 1 600 х 0,4 х 2 + (( 1 600 х 5 + 1 600 х 5 + 1 600 х 0,4 х 2 ) х 150 : 100 )) грн., апеляційний суд виходив із вартості двох задоволених майнових вимог - земельної ділянки ( а.с. 187 т. 1 ), об'єкту незавершеного будівництва ( а.с. 59 т. 1 ) та двох задоволених немайнових вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 7 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Техно Дім» про визнання права власності, визнання довіреності та правочину недійсними, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування свідоцтва про право власності, та зустрічним позовом Приватного підприємства «Техно Дім» до ОСОБА_2 про визнання права власності, в частині первісного позову, скасувати і ухвалити за цими вимогами нове рішення про його часткове задоволення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 1,0044 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, призначення - для будівництва супермаркету будівельних матеріалів та незавершене будівництво, яке знаходиться на ній ( земельній ділянці ).

Витребувати від Приватного підприємства «Техно Дім» на користь ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 1,0044 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, призначення - для будівництва супермаркету будівельних матеріалів та незавершене будівництво, яке знаходиться на ній ( земельній ділянці ).

В решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «Техно Дім» залишити без змін.

Стягнути із Приватного підприємства «Техно Дім» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 23 841 грн. та на користь держави - 19 359 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.В. Лівінський

Л.П. Сушко