РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Андрущенка О.Ю., присяжні: ОСОБА_1, ОСОБА_2,,

секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

за участі прокурора Дяченко М.М.,

представника комунальної установи Молочанська психіатрична лікарня ОСОБА_3,

особи відносно якої розглядається питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_4,

адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

Заступник головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про госпіталізацію в психіатричну лікарню КУ «Молочанська психіатрична лікарня» у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи з дитинства безстроково. Згідно Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 13.04.2010 року, він визнаний недієздатним, опікуном призначено ОСОБА_7. Згідно рішення обласної ради від 01.06.2017 року ОСОБА_7 було звільнено з посади директора, та тимчасово покладено виконання обов'язків директора КУ «Преславського психоневрологічного інтернату» ЗОР на заступника директора ОСОБА_8.

Згідно направлення райпсихіатра і заяви директора Преславського ПНІ, психічний стан змінився протягом останнього тижня: порушився сон, порушує спокій оточуючих хворих, рухливо стурбованим бігає по корпусу, штовхає усіх на своєму шляху, голосно сміється, згодом сміх змінюється криками, б'є кулаками по стінах, розбиває вікна, перевертає меблі, лається, на зауваження медичного персоналу не реагує. У зв'язку з чим 24.05.2018 року госпіталізований у змішане чоловіче психіатричне відділення КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Згідно анамнезу: відомо, що батьки були позбавлені батьківських прав. Виховувався в Запорізькому дитячому будинку-інтернаті. З 08.05.2008 року підопічний Преславського психоневрологічного інтернату. Не палить, досвіду вживання наркотиків не має. У 2006 році, у зв'язку з погіршенням психічного стану вперше лікувався в ЗОПЛ. За характером відрізнявся імпульсивністю та дисфоричними реакціями. Знаходячись в інтернаті, довгий час приймав медикаментозну терапію (рис сет, азалептин), але не зважаючи на вживання ліків спостерігались дисфоричні реакції. Вперше знаходився на обстеженні та лікуванні в КУ МПЛ ЗОР з 02.04.2009 року по 27.08.2009 року, повторно з 12.03.2010 року по 24.06.2010 рік з діагнозом: «Тяжка розумова відсталість неясного ґенезу, в ступені вираженої імбецильності з порушеннями поведінки, дисфоріями, психопатоподібний тип дефекту». Виписаний з поліпшенням.

24.05.2018 року ОСОБА_4 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, його стан під час огляду такий: контакт з хворим малопродуктивний через інтелектуальну неспроможність. Афективно напружений, дратівливий, не тримається одного місця, лається. Мова невиразна, недорікувата. Словниковий запас бідний. Інтелект низький. Галлюцинаторно-маячної симптоматики не виявляється. Вербальній корекції недоступний. Свою неправильну поведінку в інтернаті не розуміє, та не оцінює. Критики немає.

Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку що стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі «Тяжкої розумової відсталості неясного ґенезу, в ступені вираженої імбецильності з порушеннями поведінки, дисфоріями, психопатоподібний тип дефекту», за своїм психічним станом несе загрозу для себе та оточуючих з великою вірогідністю скоєння агресивних дій по відношенню до оточуючих, з неможливістю корекції психічного стану в умовах психоневрологічного інтернату.

Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

В судовому засіданні представник комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР підтримав заяву та пояснив суду, що психічне захворювання, яке наявне в ОСОБА_9, передбачає його лікування лише в умовах стаціонару. На даний час психічний стан значно погіршився.

Законний представник хворого в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав.

Прокурор та захисник підтримали заяву.

ОСОБА_4 пояснив, що психічний стан його в лікарні покращився.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заява заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про госпіталізацію в психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4 обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи з дитинства безстроково. Згідно рішення Приморського районного суду Запорізької області від 13.04.2010 року, він визнаний недієздатним, опікуном призначено ОСОБА_7. Відповідно до рішення обласної ради від 01.06.2017 року ОСОБА_7 було звільнено з посади директора, та тимчасово покладено виконання обов'язків директора КУ «Преславського психоневрологічного інтернату» ЗОР на заступника директора ОСОБА_8.

Згідно направлення райпсихіатра і заяви директора Преславського ПНІ, психічний стан змінився протягом останнього тижня: порушився сон, порушує спокій оточуючих хворих, рухливо стурбованим бігає по корпусу, штовхає усіх на своєму шляху, голосно сміється, згодом сміх змінюється криками, б'є кулаками по стінах, розбиває вікна, перевертає меблі, лається, на зауваження медичного персоналу не реагує. У зв'язку з чим 24.05.2018 року госпіталізований у змішане чоловіче психіатричне відділення КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Згідно анамнезу: відомо, що батьки були позбавлені батьківських прав. Виховувався в Запорізькому дитячому будинку-інтернаті. З 08.05.2008 року підопічний Преславського психоневрологічного інтернату. Не палить, досвіду вживання наркотиків не має. У 2006 році, у зв'язку з погіршенням психічного стану вперше лікувався в ЗОПЛ. За характером відрізнявся імпульсивністю та дисфоричними реакціями. Знаходячись в інтернаті, довгий час приймав медикаментозну терапію (рис сет, азалептин), але не зважаючи на вживання ліків спостерігались дисфоричні реакції. Вперше знаходився на обстеженні та лікуванні в КУ МПЛ ЗОР з 02.04.2009 року по 27.08.2009 року, повторно з 12.03.2010 року по 24.06.2010 рік з діагнозом: «Тяжка розумова відсталість неясного ґенезу, в ступені вираженої імбецильності з порушеннями поведінки, дисфоріями, психопатоподібний тип дефекту». Виписаний з поліпшенням.

24.05.2018 року ОСОБА_4 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі «Тяжкої розумової відсталості неясного ґенезу, в ступені вираженої імбецильності з порушеннями поведінки, дисфоріями, психопатоподібний тип дефекту», за своїм психічним станом несе загрозу для себе та оточуючих з великою вірогідністю скоєння агресивних дій по відношенню до оточуючих, з неможливістю корекції психічного стану в умовах психоневрологічного інтернату.

Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_3, висновком комісії лікарів-психіатрів та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 є обґрунтованою, доводи викладені в ній підтверджені в судовому засіданні, тому є правові підстави для задоволення заяви та госпіталізації хворого в примусовому порядку до у комунальну установу «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 294, 339-342 ЦПК України , суд -

вирішив:

Заяву заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1- задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у комунальну установу «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.342 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Присяжні: