Номер провадження: 22-ц/785/3370/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири на рішення Приморського районного суду міста Одеси, ухваленого під головуванням судді Кічмаренка С.М. 04 грудня 2017 року в м. Одесі о 14:25 год.,-

встановила:

29 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача, який згодом уточнив, про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22 712,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, завданої залиттям квартири, додаткові витрати за проведення експертизи в розмірі 3 030,00 гривень (а. с. 2-4, 56-57, 75-76).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що він є власником квартири № АДРЕСА_1. Відповідач по справі, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», зобовязаний забезпечувати схоронність житлового фонду і належне його використання, утримання житлового будинку та прибудинкової території. 12 та 13 жовтня 2016 року через опади в квартирі позивача стався залив, внаслідок чого квартиру було залито, чим завдано йому матеріальної та моральної шкоди, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з КП «ЖКС «Фонтанський» на користь ОСОБА_2 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 22 712,00 гривень, суму завданої моральної шкоди в розмірі 3 500,00 гривень, судові витрати в розмірі 3 030,00 гривень. В задоволені решти вимог відмовлено (а. с. 92-95).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 107-109).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника КП «ЖКС «Фонтанський»підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень п. п. 3,5 п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобовязані дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є власником АДРЕСА_2 на підставі свідоцтво на право власності на квартиру № 323/97 від 14 липня 1997 року.

Квартира знаходиться на останньому поверсі будівлі.

12 та 13 жовтня 2016 року, внаслідок сильних дощів, квартира ОСОБА_2була затоплена.

Балансоутримувачем будинку, у якому проживає позивач, є КП «ЖКС «Фонтанський».

При зверненні до суду із даним позовом позивач посилався на те, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогами відшкодування збитків, однак відповіді отримано не було.

Згідно п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім того, ч. 3 даної статті встановлено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі

Ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Тобто, для притягнення особи до відповідальності за завдання шкоди, необхідно встановити такі обставини, зокрема: особу, винну у завданні шкоди; розмір шкоди; протиправність дій особи та причинний зв'язок між протиправними діями та завданою шкодою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року була призначена судова експертиза, з метою визначення вартості завданої матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартирі №69, яка розташована в будинку №9 по вул. Леваневського у м. Одесі.

Згідно Висновку №12/2017 від 22 травня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи, розмір завданої внаслідок залиття квартирі №69, яка розташована в будинку №9 по вул. Леваневського у м. Одесі ОСОБА_2 матеріальної шкоди становить 22 712 гривень.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд дійшов вірного висновку, що сума у розмірі 22 712 гривень, підтверджена вказаним експертним висновком, необхідна позивачу для проведення ремонтно-відновлювальних робіт та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач в своєму позові також просив суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільно-правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому, суд погодився з доводами позивача стосовного того, що в результаті невиконання КП «ЖКС «Фонтанський» своїх обовязків як балансоутримувача будинку та, внаслідок цього залиття квартири позивача, останньому було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, необхідності витрачати робочий час тощо.

Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнав позивач, ступінь вини відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 3500 гривень буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цих Кодексом.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника КП «ЖКС «Фонтанський» на те, ще після заливу квартири позивач не звертався до відповідача для складання акту-претензії, оскільки в матеріалах справи наявні копії заяв від ОСОБА_3 (дружини позивача) на імя начальника КП «ЖКС «Фонтанський», у яких ставилось питання щодо створення комісії для складення акту залиття квартири, тощо (а.с. 5-6).

Вказані заяви були отримані КП «ЖКС «Фонтанський», однак, без будьяких поважних причин, відповідні акти складені не були.

Крім того, у судовому засіданні при розгляді справи апеляційним судом, представник відповідача визнав, що залиття квартири ОСОБА_2 сталося по причині забиття водостоку стороннім предметом, чого, за умови систематичного та належного виконання КП «ЖКС «Фонтанський» своїх зобовязань по утриманню будинків та прибудинкових територій, проведенню поточного ремонту, можливо було б уникнути.

Необґрунтованим є також посилання апелянта на непідтвердженість спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки факт самого залиття, пошкодження речей, необхідність витрачати час на вирішення організаційних питань, необхідність проведення позапланових ремонтних робіт не може не спричинити особі моральні страждання, а також вимагає певний час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Інших доводів правового характеру, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга представникаКП «ЖКС «Фонтанський» не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 грудня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника КП «ЖКС «Фонтанський» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 24.05.2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

ОСОБА_4