Справа № 344/5481/18
Провадження № 4-с/344/82/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, на постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54081800 від 22.03.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, згідно якої просив визнати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54081800 від 22.03.2018 року неправомірною та скасувати її, зобовязати старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 усунути порушення та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом у цивільній справі № 344/4380/2016, провести виконавчі дії за виконавчим листом у цивільній справі № 344/4380/2016 та повідомити про виконання ухвали суд та заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду. Мотивував тим, що 10.11.2016 року Івано-Франківським міським судом було винесене рішення у цивільній справі № 344/4380/2016, яким зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_3, припинити складування будівельних матеріалів та прибрати вже складовані сипучі будівельні матеріали, які розміщено на території поряд будинку № 131Б по вул. Крихівецькій в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради та не здійснювати миття автомобіля на відстані ближче 5 м від під'їзду, в якому розташована квартира АДРЕСА_1 міської ради, також вирішено стягнути з відповідачів моральну шкоду та судові витрати. 25.01.2017 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист за вищевказаним рішення в частині зобовязання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинити складування будівельних матеріалів та прибрати вже складовані сипучі будівельні матеріали, які розміщено на території поряд будинку № 131Б по вул. Крихівецькій в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради та не здійснювати миття автомобіля на відстані ближче 5 м від під'їзду, в якому розташована квартира АДРЕСА_1 міської ради, який із супровідними документами був направлений у Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. 22.09.2017 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54081800. Зазначає, що тривалий час державним виконавцем Кафарським О.В. здійснювалась імітація проведення виконавчих дій, хоча як було встановлено ОСОБА_1 в подальшому, насправді жодних дій, спрямованих на реальне виконання судового рішення, ним вчинено не було. 13.03.2018 року після неодноразових нагадувань про необхідність виконання судового рішення, при виході на місце виконання, старшим державним виконавцем Кафарським О.В. було встановлено, що рішення суду виконано в повному обсязі, про що було складено відповідний Акт державного виконавця. Однак насправді ніякого виконання рішення в повному обсязі не відбулось, так як ОСОБА_3 продовжується складування будівельних матеріалів та не прибрано вже складовані сипучі будівельні матеріали на території поряд будинку № 131Б по вул. Крихівецькій в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, та періодично здійснюється миття автомобіля на відстані ближче 5 м від під'їзду, в якому розташована квартира АДРЕСА_1 міської ради.

22.03.2018 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54081800.

ОСОБА_1 вказує, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права заявника, прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. В ході виконання судового рішення державним виконавцем не вжито виконавчих дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Також відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч. 1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. В оскаржуваній постанові зазначено, що вона може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження». 20.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ із завою про надання можливості ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження та з виконавчим листом Івано-Франківського міського суду. 25.04.2018 року в ході напруженого спілкування з старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, який вперто не бажав надавати матеріали виконавчого провадження для ознайомлення, із безпосереднім залученням для вирішення цього питання начальника ВДВС, яким було надано пряму вказівку ОСОБА_2 щодо надання заявнику матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_1 стало відомо про закінчення виконавчого провадження та винесення оскаржуваної постанови.

Скаржник та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали.

Представник Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області старший державний виконавець Кафарський О.В. в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутності, надав копії матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечив проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами від імені України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Обов'язковість рішення суду як однієї з засад судочинства також встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Ч. 1 ст. 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.11.2016 року зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_1 міської ради припинити складування будівельних матеріалів та прибрати вже складовані сипучі будівельні матеріали, які розміщено на території поряд будинку № 131Б по вул. Крихівецька в с. Крихівці Івано-Франківької міської ради та не здійснювати миття автомобіля на відстані ближче 5 м від підїзду в якому розташована квартира АДРЕСА_2 міської ради.

25.01.2017 року на підставі вказаного рішення Івано-Франківський міський суд видав виконавчий лист № 344/4380/2016 року (а.с.27-28), який надісланий для виконання у Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.26).

Постановою ВП № 54081800 від 22.09.2017 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарським О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 344/4380/2016 виданого 25.01.2017 року Івано-Франківським міським судом про зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_3, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_2 припинити складування будівельних матеріалів та прибрати вже складовані сипучі будівельні матеріали, які розміщено на території поряд будинку № 131Б по вул. Крихівецька в с. Крихівці Івано-Франківької міської ради та не здійснювати миття автомобіля на відстані ближче 5 м від підїзду в якому розташована квартира АДРЕСА_3 (а.с.4,25).

Дану постанову про відкриття виконавчого провадження супровідним листом надіслано для відома та виконання сторонам виконавчого провадження (а.с.24).

Частиною 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2). Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина 3). Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина 4).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з Актом державного виконавця від 13.03.2018 року, старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарським О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 344/4380/2016, виданого 25.01.2017 року Івано-Франківським міським судом, за участю понятих, при виході на місце виконання за адресою: с. Крихівці, вул. Крихівецька, 131Б встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прибрали попередньо складовані будівельні матеріали. Рішення суду виконано в повному обсязі (а.с.23).

22.03.2018 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарським О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 344/4380/2016 від 25.041.2017 року, на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв'язку з фактичним повним виконання рішення) (а.с.5,19,22), яку супровідним листом надіслано для відома та виконання сторонам виконавчого провадження (а.с.16,18,21).

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарського О.В. від 07.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 7446,00грн. (а.с.14-15), надіслано для відома та виконання сторонам виконавчого провадження (а.с.13).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

20.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Івано-Франківського МВ ДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с.6,20).

Судом встановлено, що державним виконавцем були вчинені окремі відповідні дії щодо задоволення вимог стягувача, та виконання виконавчого провадження проте, в силу положень ст.11, 63, 39 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду не виконане в повному обсязі, оскільки акт державного виконавця від 13.03.2018 року не містить відомостей про попередження боржника про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій та не доведено до відома боржника резолютивну частину рішення Івано-Франківського міського суду від 10.11.2016 року.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає що скарга підлягає частковому задоволенню та слід визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 54081800 від 22.03.2018 року. Однак в задоволенні скарги в частині зобовязання старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 усунути порушення та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом у цивільній справі № 344/4380/2016, провести виконавчі дії за виконавчим листом цивільній справі № 344/4380/2016 та повідомити про виконання ухвали суд та заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду слід відмовити, оскільки скасування постанови про закінчення виконавчого провадження передбачає проведення виконавчих дій для забезпечення виконання рішення суду,а інші заявлені вимоги є передчасними.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 124 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 447, 451, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, на постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54081800 від 22.03.2018 року задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 54081800 від 22.03.2018 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Татарінова

Повний текст ухвали складено 23 травня 2018 року