Справа № 357/2039/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговим зобов'язанням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є приватним підприємцем та займається торгівлею кондитерськими виробами. 02.02.2017 року між нею та відповідачем був укладений цивільно-правовий договір, відповідно до якого відповідач повинна була забезпечити реалізацію та збереження кондитерських виробів в кіоску, де працювала. Відповідач мала доступ до каси. Під час проведення переобліку товару, позивач виявила недостачу коштів у розмірі - 7095 грн. 00 коп. Вдруге, 28.02.2017 року, провівши переоблік, позивач виявила недостачу товару на суму 21000 грн. 00 коп., про що повідомила відповідача. Відповідач завірила, що поверне кошти в касу, розрахується з недостачею протягом одного місяця, а саме: з 01.03.2017 року по 01.04.2017рік, про що написала боргову розписку від 01.03.2017 року. Станом на травень 2017 року відповідач свої зобов'язання не виконала, почала переховуватися, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі -2100 грн.00 коп. та судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, клопотань суду не подала.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши позицію позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 02.02.2017 року між сторонами був укладений цивільно-правовий договір, відповідно до якого відповідач повинна була забезпечити реалізацію та збереження кондитерських виробів в кіоску в строк з 02.02.2017 року по 02.03.2017 року, що стверджується цивільно-правовим договором, який приєднано до матеріалів справи.

Позивача суду пояснила, що вона відповідач повинна була забезпечити реалізацію та збереження кондитерських виробів в кіоску, де працювала, відповідати за касу, розраховуватися з постачальниками. Позивач під час проведення переобліку товару, виявила недостачу коштів у розмірі 21000 грн., про що повідомила відповідача. Відповідач не заперечила факт взяття коштів, обіцяла повернути кошти протягом місяця, про що написала розписку. Однак відповідач почала переховуватися, ігнорувати телефонні дзвінки позивача та змінила місце свого проживання. 06.10.2017 року, позивач зверталась до відділення поліції № 2 із заявою про злочин, за результатами звернення було здійснено перевірку та рекомендовано звернутися до суду.

Встановлено, що 01.03.2018 року між сторонами був укладений договір позики на суму 2100 грн., за умовами якого відповідач зобов'язувалася повернути позивачу вказану суму боргу в строк до 01.04.2017рік, що стверджується власноручною розпискою відповідача, яка приєднана до матеріалів справи.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В даному випадку, відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі.

Згідно п.2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суду надані позивачем письмовий Договір позики, складений в простій формі та розписка в підтвердження того, що відповідач поверне позивачу кошти в сумі 21000 грн. протягом одного місяця, до 01.04.2017рік.

Хоча зазначена вище розписка і не є належною письмовою формою договору позики, як вважає суд, але згідно законодавства може прийматися до уваги і приймається судом для підтвердження укладення договору позики між сторонами.

Згідно приписів ст. 1047 ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики.

Суд, також, виходить з того, що у наданій до суду розписці зазначені: сторони зобов'язання, грошова сума, яку зобов'язувалая повернути відповідач, строк виконання зобов'язання та особистий підпис боржника.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так, за ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А тому, проаналізувавши всі надані по справі докази, суд приходить до висновку, що між сторонам, дійсно, мав місце договір позики, заборгованість відповідача становить 21000 грн.., станом на 01.05.2017р. умови договору позики ОСОБА_2 не виконала.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору - 704 грн.80 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 533,549, 1046, 1047 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 82, 206, 258-259, 265, 268,280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНПП НОМЕР_2) борг в сумі 21000 грн. (двадцять одна тисяча гривень)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.(ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНПП НОМЕР_2) судові витрати в сумі 704 грн.80 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола