Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 331/5695/17 Головуючий у 1 інстанції Світлицька В.М.
Номер провадження 22-ц/778/541/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, боржник ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

19 серпня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з таким судовим наказом ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції заяву про скасування судового наказу, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд заяви про видачу судового наказу, у звязку з чим був позбавлений права на свій захист та можливості подання належних доказів, які б мали значення при вирішенні справи.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року у прийнятті заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою, оскільки судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи. Так поза увагою суду залишився той факт, що він є батьком двох синів, сплачує аліменти у розмірі 1/4 заробітку на утримання сина ОСОБА_6, а тому існує спір про право.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суд першої інстанції направити справу до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті.

У відповідності до вимог ст.. 360 ЦПК України, відзив у визначений судом строк не надходив. Згідно із ч. 3 цієї ж статті відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.

Відмовляючи в прийнятті заяви про скасування судового наказу та повернення такої заяви заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_3 відсутнє право на звернення до суду із такою заявою, оскільки судовий наказ було видано за заявою про стягнення аліментів, а відповідно до ст.. 105 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду) у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та дійшов до висновку про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу та повернення такої заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.. 96 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року), судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину однієї четвертої, на двох дітей однієї третьої, якщо така вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ст.. 105 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2017 року) боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

У разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладені норми права, ОСОБА_3 позбавлений права подавати заяву про скасування судового наказу, що виданий у справах про стягнення аліментів. Відповідно доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року про відмову у прийняття заяви залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 21.05. 2018 р.

Головуючий

Судді: