Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/666/18
Провадження № 2/273/310/18
24 травня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
В травні 2018 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2. (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (далі також відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Позов обгрунтовувався тим, що 13 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем бло зареєстровано шлюб.
Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачем.
Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку у відповідності до ст. 180 СК україни-обовязку утримувати своїх дітей. Крім того, відповідач ухиляється від утримання позивача, чим порушує її права передбачені ч. 2,4 ст. 84 СК України, а тому позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.
У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 13.09.2013 року було зареєстровано шлюб (а.с. 4).
Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (5,6).
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дітей.
Отже, за змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Згідно ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд враховує той факт, що відповідач перебуває у працездатному віці, а отже, може і зобовязаний надавати дитині матеріальну допомогу. Крім того, не надав суду жодних доказів про наявність на його утриманні інших осіб.
Відповідач являється батьком дітей, а отже, відповідає за їх належний рівень життя.
Крім того, суд враховує той факт, що відповідач перебуває у працездатному віці, відповідно має змогу та повинен утримувати своїх дітей, іншого відповідними доказами не довів та доводів позивача не спростував.
Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов'язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, що відповідає приписам ч. 2 ст. 84 СК України.
Таким чином, враховуючи вище викладене, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання позивача з боку відповідача, підлягає задоволенню.
Крім того, керуючись ч. 6ст. 141 ЦПК Українисуд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704.80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,7,8,10,11,12,13,83,247,258, 259, 263, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 746 (сімсот сорок шість) грн. та на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 746 (сімсот сорок шість)грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду 10.05.2018 року і до повноліття дітей: ОСОБА_6, тобто до 06.03.2032 року, ОСОБА_7, тобто до05.03.2036 року.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду 10.05.2018 року і до досягнення синомОСОБА_7 трирічного віку, тобто до 05.03.2021 року
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Є.А. Новицький