ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 390/1206/16-ц

провадження № 22-ц/781/40/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Діманової Н.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - Первозванівська сільська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 рокуу складі судді Пасічника Д.І. і

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив провести фактичний розподіл земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, між співвласниками земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділивши позивачу в натурі у власність земельну ділянку у частці Ѕ, в конфігурації та розмірі, що буде визначено судовою земельно-технічною експертизою проведеною в ході судового розгляду.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, укладеного 22.04.2015 року між ним та ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1488.

У зв'язку з тим, що позивач придбав Ѕ частину будинку до нього перейшло право користування земельною ділянкою, що розташована під домоволодінням.

Власником іншої Ѕ частки домоволодіння є ОСОБА_5

Таким чином, земельною ділянкою, яка знаходиться під домоволодінням мають право користуватися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частинах.

Згодом позивач встановив, що розмір частини земельної ділянки, якою він користується значно менший від розміру, який становить Ѕ частина ділянки.

Зменшення розміру земельної ділянки відбулося в результаті самовільного захоплення частини земельної ділянки ОСОБА_8

Намагання врегулювати конфлікт самостійно не мали позитивних наслідків, тому виникла необхідність звернутися до суду.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не надав достатніх допустимих доказів необхідних для задоволення позовної заяви. В судовому засіданні позивач відмовився від проведення експертизи, що позбавило суд можливості встановити в натурі у власність сторонам по Ѕ частки земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дотримався вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, під час розгляду справи відбулася заміна складу суду, після чого справа повинна розглядатися з початку. Суд не з'ясував причин не проведення експертизи призначеної попереднім складом суду та не вирішив це клопотання у новому складі суду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги, запропонували свої варіанти розподілу земельної ділянки, відповідач ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_10 не заперечували проти розподілу земельної ділянки відповідно додатку №4 судової земельно-технічної експертизи.

Представник Первозванівської сільської ради Кіровоградського району в судове засідання не з'явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки Первозванівська сільська рада про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі її представника, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником Ѕ частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 22.04.2015 року між позивачем та ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1488.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна сформованої 03.06.2016 року за №30610023 встановлено, що власникам земельної ділянки площею 0,1004 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частини та ОСОБА_5 в розмірі Ѕ частини.

Відповідно до повідомлення про неможливість надання висновку № 17-72,73 складеного 29.03.2017 року судовим експертом Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2016 року про призначення по справі земельно-технічної експертизи залишена без надання висновку судового експерта.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не надав достатніх допустимих доказів, необхідних для задоволення позову та відмовився від проведення експертизи, що позбавило суд можливості встановити в натурі у власність сторонам по Ѕ частки земельної ділянки.

Повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою суду від 01.11.2016 року у справі призначено земельно-технічну експертизу (а.с.69-70).

07.02.2017 року від експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів та представлення об'єкта дослідження, необхідних для дачі висновку (а.с.72).

03.05.2017 року провадження у справі відновлено для розгляду клопотання експерта і справу призначено на 04 травня 2017 року (а.с.75).

Сторони в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви, щоб призначити огляд об'єкта дослідження на 23.05.2017 року, позивач вказав, що гарантує оплату експертизи (а.с.78,79).

Згідно довідки від 04.05.2017 року розгляд справи відкладено на 24.05.2017 року (а.с.81).

10.05.2017 року від експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку в зв'язку з невиконанням його клопотання (а.с.83).

У зв'язку із звільненням головуючого судді з посади, 23.05.2017 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючого суддю Пасічника Д.І. (а.с.85).

Ухвалою суду від 25.05.2017 року розгляд справи призначено на 06.06.2017 року (а.с.86).

В порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які брали участь у справі їх право заявити клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, не попередив про наслідки, якщо таке клопотання не буде заявлено та прийняв рішення поро відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не надав достатніх допустимих доказів.

Ухвалою апеляційного суду від 18.09.2017 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.131).

Згідно висновку експерта від 22.03.2018 року №535/536/17-27 у фактичному користуванні співвласника ОСОБА_5 перебуває частина земельної ділянки площею 566,60 кв.м., а у співвласника ОСОБА_4 перебуває частина земельної ділянки площею 437,40 кв.м.

Фактичний розподіл земельної ділянки не відповідає правоустановчим документам на земельну ділянку.

Мають місце порушення порядку землекористування, а саме: співвласник ОСОБА_4 фактично користується земельною ділянкою, яка на 64,60 кв.м. менше ніж йому належно у відповідності з правоустановчими документами.

Є технічна можливість розділити земельну ділянку встановивши порядок користування відповідно до розміру часток співвласників.

Можливі варіанти поділу земельної ділянки надані в дослідницькій частині та в графічних додатках 3,4 (а.с.179-189).

При застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п'ята статті 319 ЦК України).

Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2017 року у справі №6-841цс16.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна сформованої 03.06.2016 року за №30610023, власникам земельної ділянки площею 0,1004 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частини та ОСОБА_5 в розмірі Ѕ частини.

Відповідно до ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно зі ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За приписами ст.ст.364,367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 є співвласниками спірної земельної ділянки і кожному із них належить по Ѕ частині, і вони не дійшли згоди щодо поділу земельної ділянки в натурі, а земельна ділянка якою користується позивач є меншою ніж зазначено у право установчих документах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Суд вважає, що найбільш прийнятним та таким, що відповідає інтересам обох сторін, є варіант поділу земельної ділянки згідно додатку 4 до судової земельно-технічної експертизи.

Так, в порядку визначення фактичного розподілу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої з адресою: АДРЕСА_1, співвласнику ОСОБА_4, з часткою Ѕ, виділити відокремлену земельну ділянку вздовж правої бокової межі загальною площею 502,0 кв.м. (в додатку 4 зображено жовтим кольором), до складу якої входить земельна ділянка під належною йому частиною житлового будинку та земельна ділянка вільна від забудови.

Межі ділянки мають такий вигляд:

- від фасадної межі по вулиці Горіхова вздовж правої бокової межі по ламаній довжиною 18,28+5,54+28,96 м до перетину з задньою межею;

- поворот ліворуч вздовж задньої межі в напрямку лівої бокової межі довжиною 11,63м;

- поворот ліворуч в напрямку фасадної межі довжиною 24,50 м;

- поворот ліворуч в напрямку правої бокової межі довжиною 2,60 м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з фасадною межею по вулиці Горіхова;

- поворот ліворуч вздовж фасадної межі по вулиці Горіхова до перетину з правою боковою межею довжиною 8,0 м.

Співвласнику ОСОБА_5, з часткою Ѕ, виділити відокремлену земельну ділянку вздовж лівої бокової межі загальною площею 502,0 кв.м. (в додатку 4 зображено синім кольором), до складу якої входить земельна ділянка під належній їй частиною житлового будинку та господарськими спорудами, а також земельна ділянка вільна від забудови.

Межі ділянки мають такий вигляд:

- від фасадної межі вздовж лівої бокової межі до перетину з задньої межею довжиною 56,15 м;

- поворот праворуч вздовж задньої межі в напрямку правої бокової межі довжиною 7,91м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі довжиною 24,5 м;

- поворот ліворуч в напрямку правої бокової межі довжиною 2,60 м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з фасадною межею по вулиці Горіхова;

- поворот праворуч вздовж фасадної межі по вулиці Горіхова до перетину з лівою боковою межею довжиною 10,62 м.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і неправильне застосування норм матеріального права, відповідно п.п.3,4 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач за подання позовної заяви та апеляційної скарги сплатив 1157,52 грн., а за проведення експертизи 6190 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7347,52 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

В порядку визначення фактичного розподілу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої з адресою: АДРЕСА_1, співвласнику ОСОБА_4, з часткою Ѕ, виділити відокремлену земельну ділянку вздовж правої бокової межі загальною площею 502,0 кв.м. (в додатку 4 зображено жовтим кольором), до складу якої входить земельна ділянка під належною йому частиною житлового будинку та земельна ділянка вільна від забудови.

Межі ділянки мають такий вигляд:

- від фасадної межі по вулиці Горіхова вздовж правої бокової межі по ламаній довжиною 18,28+5,54+28,96 м до перетину з задньою межею;

- поворот ліворуч вздовж задньої межі в напрямку лівої бокової межі довжиною 11,63м;

- поворот ліворуч в напрямку фасадної межі довжиною 24,50 м;

- поворот ліворуч в напрямку правої бокової межі довжиною 2,60 м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з фасадною межею по вулиці Горіхова;

- поворот ліворуч вздовж фасадної межі по вулиці Горіхова до перетину з правою боковою межею довжиною 8,0 м.

Співвласнику ОСОБА_5, з часткою Ѕ, виділити відокремлену земельну ділянку вздовж лівої бокової межі загальною площею 502,0 кв.м. (в додатку 4 зображено синім кольором), до складу якої входить земельна ділянка під належній їй частиною житлового будинку та господарськими спорудами, а також земельна ділянка вільна від забудови.

Межі ділянки мають такий вигляд:

- від фасадної межі вздовж лівої бокової межі до перетину з задньої межею довжиною 56,15 м;

- поворот праворуч вздовж задньої межі в напрямку правої бокової межі довжиною 7,91м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі довжиною 24,5 м;

- поворот ліворуч в напрямку правої бокової межі довжиною 2,60 м;

- поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з фасадною межею по вулиці Горіхова;

- поворот праворуч вздовж фасадної межі по вулиці Горіхова до перетину з лівою боковою межею довжиною 10,62 м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 7347,52 грн. судових витрат

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 22.05.2018 року

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді Л.М.Дьомич

О.Л. Карпенко