Справа № 754/7405/17
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1; ОСОБА_8 про відвід судді Клочко І.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Статівко Світлани Леонідівни, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Л.І. про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним.

08.06.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суд м. Києва Клочко І.В. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи до судового розгляду.

До судового засідання представником відповідча подано клопотання про відвід головуючого судді Клочко І.В., посилаючись на те, що 14.05.2018 року під час спілкування представника відповідача ОСОБА_8 зі своїм довірителем йому стало відомо, що Дарницьким районним судом м. Києва в даній справі задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №АДРЕСА_1 та гаражний бокс АДРЕСА_2, а також заборонено ОСОБА_1 відчужувати вказане нерухоме майно на користь третіх осіб у будь-якій формі.

Також під час спілкування з довірителем представнику відповідача ОСОБА_8 стало відомо, що позовна заява в даній справі невипадково була розподілена на суддю Клочко І.В., яка в свою чергу посприяла безпідставному задоволенню заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення дій. Представнику відповідача ОСОБА_8 незрозуміло, яким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має відношення до відносин між позивачем та ОСОБА_5 та чому суд заборонив ОСОБА_1 вчиняти дії, направлені на видачу заповіту на арештоване майно та обмежив її в праві розпорядження належним їй майном, вартість якого значно перевищує вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, порушивши принцип співмірності забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_8 вважає, що вищезазначені дії судді Клочко І.В. викликають сумніви в її неупередженості по відношенню до сторін в даній справі та правомірності прийняття нею рішень на даний час та в подальшому. Вважає, що головуючим порушуються норми матеріального та процесуального права при розгляді справи.

Відповідно до пунктів 3, 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та зупинено провадження в справі до її розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Оцінивши наведені доводи та надані документи, вбачається, що підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

У заяві зазначається про наявність процесуальних порушень у діях судді при розгляді цивільної справи, стороною в якій є довіритель заявника.

Разом з тим, з поданої заяви та матеріалів справи не встановлено наявність особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Також не встановлено наявності будь-яких обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим або об'єктивним.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

За таких обставин, підстав для задоволення заявленого відводу немає, оскільки в діях головуючого судді не встановлено порушень вимог чинного Цивільного процесуального кодексу України при розгляді зазначеної справи.

З огляду на наведене, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1; ОСОБА_8 про відвід судді Клочко І.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Статівко Світлани Леонідівни, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: