Справа №461/1290/18>
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2018 року.Галицький районний суд міста Львова
у складі:
головуючого судді Юрківа О.Р.,
секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,
за участі:
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту участі в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції, заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту участі у бойових діях, який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій. В заяві зазначає, що прибув на збір офіцерів, про який дізнався в телефонному режимі від представника в/ч НОМЕР_2 Національної Гвардії України, 03 червня 2014 року. Згодом був доставлений у в/ч НОМЕР_1 , де проходив службу та навчання. Був призначений командиром взводу навчальної роти, а пізніше був закріплений за керівником по роботі з особовим складом, як його помічник. 17 липня 2014 року у зв`язку з відсутністю вільних офіцерських посад на той час в штаті батальйону «Донбас» відбув на схід України добровольцем третім заїздом у м. Бахмут (Артемівськ). Прибувши у зону АТО виконував внутрішні завдання по роботі штабу батальйону. Згодом, батальйон переміщений у м. Попасна Луганської області та м. Курахове Донецької області. Після подій, по захопленню бойовиками м. Іловайська перемістились у місто Дніпро (Дніпропетровськ), а пізніше у місто Київ. Вибув із зони АТО 09 вересня 2014 року.
Однак, у виданій ОСОБА_1 довідці про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 73 від 22.05.2017 року зафіксовано лише період перебування в зоні проведення АТО з 14.08.2014 року по 09.09.2014 року. Щодо часу з 17.07.2014 року до 14.08.2014 року документів не збережено, оскільки добровольчі батальйони не мали діловодства. В списках частини заявник числиться, однак самих наказів про відрядження мене в зону АТО не збережено.
Просить суд встановити факт участі у бойових діях у зоні проведення антитерористичної операції у період з 17 липня 2014 року по 09 вересня 2014 року.
Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним у заяві.
Представник заінтересованої особи ГУ НГУ, який бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечував. Зазначив, що відсутні документальні підтвердження перебування заявника та його участі у бойових діях в зоні проведення АТО у період, що вказаний в заяві.
Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 НГУ свого представника до суду не направила, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України в зв`язку з неявкою без повідомлення причин в судове засідання представника зацікавленої особи, належним чином повідомленого і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд за згодою заявника та його представника розглядає справу без його участі.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі,є громадяни України (ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).
Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Абзацом другим пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним вище,та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Абзац першим пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014 року № 413 (далі Порядок), передбачено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до абз. 2, 6 п. 4 Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Вирішення питань про визнання учасниками бойових дій осіб, звільнених із Збройних Сил України,відноситься до компетенції Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій,які визначені п. 9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200.
Крім того, у п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особо до суду стосовно встановлення факту участі у бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.
Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях.
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 прибув на збір офіцерів 03 червня 2014 року. Згодом був доставлений у в/ч НОМЕР_1 , де проходив службу та навчання. Був призначений командиром взводу навчальної роти, а пізніше був закріплений за керівником по роботі з особовим складом, як його помічник.
17 липня 2014 року у зв`язку з відсутністю вільних офіцерських посад на той час в штаті батальйону «Донбас» відбув у східні області України добровольцем третім заїздом у м. Бахмут (Артемівськ). Прибувши у зону АТО виконував внутрішні завдання по роботі штабу батальйону. Згодом, батальйон переміщений у м. Попасна Луганської області та м. Курахове Донецької області. Після подій по захопленню бойовиками м. Іловайська Донецької області перемістились у місто Дніпро (Дніпропетровськ), а пізніше до Києва. Вибув із зони АТО 09 вересня 2014 року.
Однак, у виданій ОСОБА_1 довідці про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 73 від 22.05.2017 року зафіксовано лише період перебування в зоні проведення АТО з 14.08.2014 року по 09.09.2014 року.
Дані факти підтверджуються ОСОБА_4 , учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням УБД серії НОМЕР_3 , виданим 25 вересня 2015 року ГУ Національної Гвардії України, та ОСОБА_5 , старший офіцер відділення обліку особового складу в/ч НОМЕР_1 , учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням УБД серії НОМЕР_4 , виданим 08 квітня 2015 року ГУ Національної Гвардії України.
З наведеного вище суд встановив, що безпосередня участь ОСОБА_1 як військовослужбовця НГУ у бойових діях, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, підтверджена належними та допустимими доказами.
Аналізуючи наведене суд встановив, що факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції як військовослужбовця НГУ не оспорюється, про це свідчать зміст досліджених доказів, нічим не спростованих.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Оскільки іншим способом заявник не може підтвердити факт, від якого залежить виникнення його права на статус учасника бойових дій, ОСОБА_1 обґрунтовано звернувся до суду із вказаною заявою окремого провадження, оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено, в порядку адміністративної процедури вирішення цього питання неможливе.
Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 259, 263-265, 293, 305, 308 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту участі в бойових діях задовольнити.
Встановити факт участі у бойових діях у зоні проведення антитерористичної операції ОСОБА_1 у період з 17 липня 2014 року по 09 вересня 2014 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Головуючий суддя О.Р. Юрків.