Справа № 747/199/18
Провадження № 2-др/747/1/18
24.05.2018 року смт. Талалаївка
Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Тіщенко Л.В.
за участю секретаря Зірки В.П.
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності подружжя, -
Рішенням Талалаївського районного суду від 10 травня 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано ідеальні частки у спільному сумісному майні подружжя по пров. Лермонтова, 35 в смт. Талалаївка. Але при винесені рішення суду не було вирішено питання стягення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, хоча розрахунок позивачем додавався до позовної заяви. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь 3000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримала і просила задовольнити, поскільки вона скористалась допомогою адвоката при розгляді цивільної справи в суді, понесла витрати, і тому просить суд стягнути половину понесених нею витрат з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву не визнав, поскільки вважає, що сума є завищеною.

Суд, заслухавши учасників справи приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

При винесені рішення судом 10 травня 2018 року не було вирішено питання судових витрат в частині витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що орієнтовна сума судових витрат, які вона понесла, складаються із витрат на оплату судового збору в розмірі 1157, 29 грн., які були стягнуті судом із відповідача при винесенні рішення; та витрат на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом ОСОБА_3, в розмірі 6000 грн. згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, що підлягає оплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги в зазначеній цивільній справі, розмір витрат на правничу допомогу з розрахунку 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 6,5 год. робочого часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, становить 4581,20 грн. ОСОБА_1 з врахуванням тієї обставини, що у підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнав, тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь 3000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що 27 березня 2018 року між позивачем та адвокатами ОСОБА_3 укладено угоду про надання правничої допомоги (а.с.24). За умовами угоди клієнт зобовязаний сплатити суму, яка обумовлена між ним та адвокатом при укладенні договору. Розмір гонорар згідно п. 5 угоди становить 6000 грн. На підтвердження виконаних робіт позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у розрахунку розміру витрат на правничу допомогу (а.с.47).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поскільки позивачем ОСОБА_1 надано належні докази щодо обсягу наданих послуг двоката і виконаних ним робіт та їх вартості, предявлена до стягення сума не виходить за граничні рамки, встановлені ст.137 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла при розгляді цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4

Роменського району Сумської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 3000 (три тисячі) грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя Л.В.Тіщенко