Справа № 285/607/18
провадження у справі № 2/0285/542/18
24 травня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський
за правилами спрощеного позовного провадження
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
19.02.2018р. позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Переяславській, 28 в м. Новоград-Волинський.
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до договору дарування вона є власником житлового будинку № 28 по вул.Переяславській в м. Новоград-Волинський. У її домовій книзі залишається зареєстрованим, але не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач є рідним сином колишнього власника будинку, однак відповідач у вказаному будинку проживав до 2005 року. А затим за власною ініціативою зібрав свої особисті речі та виїхав з будинку та вже тривалий час не проживає за вказаною адресою, його особистих речей в будинку немає. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні відповідача перешкоджає позивачу в розпорядженні житлом, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються її права як власника квартири.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Пояснила, що з 2005 року ОСОБА_2 не проживає у вказаному житловому будинку. Він є її рідним братом. З 2005 року він поїхав на заробітки і з того часу ніяких стосунків із сім'єю не підтримує.
Відповідач у судове засідання не зявився. Рекомендованим листом повістка з ухвалою суду та копіями документів направлялися по місцю реєстрації, однак двічі конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечувала проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів по справі.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 20.03.2008року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.04.2008року, одноособовим власником житлового будинку № 28 по вул. Переяславській в м. Новоград-Волинський являється ОСОБА_1 (а.с. 4-6).
Вказані факти підтверджуються і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 22.12.1992 року за адресою: вул.Переяслівська, 28, м. Новоград-Волинський, що підтверджується адресною довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області та записами в будинковій книзі позивача (а.с. 7-9, 17).
Також встановлено, що з 2005 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується і актом депутата Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_3 Акт сформовано на підставі свідчень сусідів ОСОБА_4 проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5; і поясненнями позивача у позовній заяві та судовому засіданні (а.с.13).
І поштова кореспонденція, направлена судом на ім'я ОСОБА_2 за адресою: вул. Переяслівська, 28, м. Новоград-Волинський, була повернута до суду з відміткою "відсутній адресат".
Стаття 405 ЦК України визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації близько понад тринадцять років, тобто з 2005 року по лютий 2018 року, не повідомив про поважність причини своєї відсутності за зареєстрованим місцем проживання, домовленості про інше між сторонами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 втратив право на користування житлом позивача.
Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.
Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відмову відповідача в добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника ОСОБА_1 щодо вільного розпорядження своєю власністю.
Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю.
Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.
Крім того, суд вирішує питання розподілу судових витрат та стягує судовий збір з відповідача на користь держави, оскільки, у відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового розгляду як інвалід другої групи.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 128, 259, 263-268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житлом в житловому будинку № 28 по вул. Переяслівській в м. Новограді-Волинському Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 25.05.2018 року.
Головуюча Т.Г. Заполовська