справа №176/459/18
провадження №2/176/463/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

21 травня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Крамар О.М.,

з участю секретаря Кіняк Т.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу №176/459/18 провадження №2/176/463/18 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів на утримання матері,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2018 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з 14 листопада 1970 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після народження доньки ОСОБА_3 покинув сім'ю та проживав з іншою родиною в місті П'ятихатки.08 серпня 1979 року шлюб між ними розірвано. Вона як мати самостійно виховувала та утримувала свою доньку, надавала їй усе необхідне для її виховання та самореалізації, як особистості, прикладала всі зусилля, щоб виховати її в дусі справедливої, чемної, гідної людини та порядної матері. В той час як батько вихованням дитини не займався, будь- якої фінансової допомоги на утримання доньки не надавав, аліменти не сплачував.

На даний час вона має тяжке фінансове становище, є пенсіонером та інвалідом другої групи, постійно потребує лікування та сторонньої турботи. Пенсії вистачає тільки для придбання продуктів харчування та часткової оплати комунальних послуг.Таким чином вона потребує матеріальної допомоги, але її донька ОСОБА_2 добровільно її не надає, хоча знаходиться у працездатному віці, має заробіток та можливість надавати їй матеріальну допомогу. У зв'язку з зазначеним просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання як непрацездатної матері у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14 березня 2018 року і до самої смерті.

Ухвалою судді від 04 квітня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та її представник - адвокат ОСОБА_4, що діє згідно ордеру серії ДП №1951 від 05.04.2018 року, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з'явилися, подавши кожен окремо заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1, в судові засідання не з'являється, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, з урахуванням положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Поштові повідомлення, що направлялись за місцем реєстрації відповідача, повернулись на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Таким чином, відповідач повторно не прибула в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений ЦПК України та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе ухвалити по справі судове рішення без участі відповідача на підставі письмових доказів, які є у справі.

За вказаних обставин суд, враховуючи заяви позивача та його представника, ухвалив відповідно ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області та про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за №504 (а.с.23).

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 (а.с.25). Зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданої відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради (а.с.16).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України №100 від 16.02.2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, розмір якої складає 1881,15 грн. (а.с.10)

Відповідно висновку лікарсько-консультативної комісії №749 від 13.03.2018 року, ОСОБА_1 за станом здоров'я потребує постійного медикаментозного лікування, є інвалідом другої групи безстроково (а.с.12). Позивач має проблеми зі здоров'ям, часто хворіє, що підтверджується висновком магнітно-резонансної томографії головного мозку, медичним епікризом, записами лікарів в медичній картці. (а.с.17,20,29-32).

Судом також встановлено, що відповідач має малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.35).

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Як встановила ч.3 ст.172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дане визначення поняття непрацездатного громадянина, згідно якого це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Також у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК України).

Право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Судом встановлено, що позивач батьківських прав не позбавлявся, від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дочки - відповідача у справі не ухилявся, дійсно є непрацездатною особою, інвалідом 2-ї групи, є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивач є пенсіонером, інвалідом другої групи, тобто в правовому розумінні непрацездатною особою, отримує пенсію в розмірі 1881,15 грн., щомісячно, має ще одну повнолітню дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; відповідач є донькою позивача, особою працездатного віку, має на утриманні одну малолітню дитину, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, на момент ухвалення судом рішення, що складає 1373,00 грн. на місяць, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в розмірі 500.00 гривень щомісячно, на утримання матері, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 14 березня 2018 року і до зміни матеріального чи сімейного стану сторін, а не до самої смерт , як того просить позивач.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України слідує, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли(держави).

Відповідно до п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» слідує, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на своє утримання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.51 Конституцією України, ст.ст.172,202, 205 СК України, ст.ст.10-13,76-82,89,95,128,130-133,141,258-259,263-265,280-284,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_4, аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3, у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 14 березня 2018 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 21 травня 2018 року.

Суддя