Справа № 629/1260/16-ц
Номер провадження 2/629/14/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Габор В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Гранд Флеш», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні Ініціативи», третьої особи: Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про захист прав споживачів, відновлення становища, яке існувало до порушення права, та стягнення коштів за неякісне надання послуг,-
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача ТОВ «Гранд Флеш» в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що в звязку з тим, що договір відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОА «Кредитні Ініціативи», відповідно до висновку судово-економічної експертизи, не є укладеним стосовно боржника, тому вважають, що консультація була надана належна.
Представник відповідача ТОВ «Промінвестбанк»в судове засідання не зявився, про день час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не зявився, направили до суду письмові заперечення, в яких зазначили, що спірні договори про відступлення прав вимоги та про передачу прав за договорами забезпечення було укладено згідно чинного законодавства, яке не містить жодних заборон, щодо укладення договорів про відступлення прав вимоги стосовно фізичних осіб. Укладенням цих договорів жодним чином не порушено права позивача. Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, затверджене розпорядженням Держфінпослуг № 231 від 03.04.2009 року, на яке посилається позивач, є підзаконним актом, який не може суперечити Закону. Крім того, просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності.
Представник третьої особи Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про захист прав споживачів, в судове засідання не зявився, надіслали письмові пояснення та просили розглядати справу за відсутності представника.
Відповідно до ч.15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного.
В забезпечення даного кредитного договору 21 грудня 2007 року був укладений договір застави, згідно якого в заставу був переданий транспортний засіб - MAZDA CX-7, легковий універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007, колір червоний, кузов № JM3ER29L380182722.
17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" був укладений договір про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ "Кредитні ініціативи" зобов'язується передати за плату грошові кошти в розпорядження ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а останній зобов'язується відступити ТОВ "Кредитні ініціативи" свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до цього договору, в тому числі і за кредитним договором № 2364 укладеним з ОСОБА_1
Також 17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" був укладений договір про передачу прав за договорами забезпечення, укладеними ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та клієнтами банку, в тому числі і за Договором застави № б/н від 21.12.2007 року (вид застави - транспортний засіб), укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як вбачається зі змісту укладеного договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, умови вказаного договору мають ознаки договору факторингу оскільки відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесені сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів) як:
- фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;
- набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення;
- отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено право на здійснення операцій з надання фінансових послуг. Виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг.
Статтею 23 цього Кодексу передбачено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо інших ринків фінансових послуг - спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг.
Відповідно до п. 1 Положення про державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України України від 03.02.2010 року № 157, Держфінпослуг є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах , визначених законодавством.
Таким чином, зазначеним законом визначено, що виключне право та/або обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюється законами та нормативно-правовими актами державного органу, що здійснює регулювання ринків фінансових послуг.
Пунктом 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг № 231 від 03 квітня 2009 року, визначено, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників-суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Тобто на момент укладення між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" договору про відступлення прав вимоги існували обмеження щодо укладення договорів факторингу, встановлені п. 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг № 231 від 03 квітня 2009 року, в частині набуття фактором відступленого права грошової вимоги за договорами факторингу до боржників-фізичних осіб.
Посилання представника відповідача про те, що Законом, який має вищу юридичну силу, таких обмежень не встановлено, а Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, затверджене розпорядженням Держфінпослуг № 231 від 03.04,2009 року, є підзаконним актом, який не може суперечити Закону, не заслуговує на увагу, оскільки дія підзаконного нормативно-правого акту на час укладення договору про відступлення прав вимоги не була припинена та такий жодним чином вимогам закону не суперечить, а лише конкретизує механізм його застосування у певній частині.
Крім того, відповідно до підпункту «а» пункту 2 статті 1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг визначено, що «договір факторингу» означає договір, укладений між однією стороною (позичальником) та іншою стороною (фактором), відповідно до якого, зокрема, постачальник відступає або може відступати фактору право грошової вимоги, яке випливає з договорів купівлі-продажу товарів, укладених між постачальником та його покупцями (боржниками), крім договорів купівлі-продажу товарів, придбаних в першу чергу для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання. Для особистого, сімейного або домашнього використання товари можуть придбавати лише фізичні особи.
Україна приєдналася до Конвенції УНІДРУА відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції УНІДРУА про міжнародний фінансовий лізинг» від 11 січня 2006 року № 3301-ІV.
Частиною другою статті 10 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, міститься інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.
Враховуючи викладене, за відсутністю правових підстав для укладення договору відступлення прав вимоги щодо позивача, суд вважає доцільним застосувати положення ст. 215 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За таких обставин суд вважає, що договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, який укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2364 від 21.12.2007 року, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки боржником за угодою про відступлення права грошової вимоги є фізична особа, що є порушенням чинного законодавства.
Відповідно до п.2.1 даного договору Первісний Кредитор (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») передає (відступає), а ОСОБА_3 Кредитор (ТОВ «Кредитні ініціативи») приймає Кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» грошову винагороду (Ціну Продажу) на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.16.5 договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року : «Якщо будь-яке положення цього Договору визнано судом недійсним або таким, що не може бути виконано у примусовому порядку, в будь-якому відношенні, тоді таке положення не набирає чинності та вважається виключеним з цього договору...».
Відповідно до ч.2. ст. 518 ЦК України: «Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення». Відповідно заперечення проти вимог нового Кредитора складаються з наступного.
По-перше, відповідно до п.5.3.4. кредитного договору № 2364 від 21 грудня 2007 року слідує наступне: Банк має право відступити право вимоги за цим Договором з наступним повідомленням позичальника протягом 5 днів з моменту укладання договору з цього приводу про особу нового кредитора.
Відповідно п.6.1. договору переуступки вимоги від 17.12.2012 року встановлено, що «Враховуючи вимоги чинного законодавства щодо повідомлення Первісним кредитором ОСОБА_4 про здійснення відступлення Прав Вимоги на користь іншої особи та необхідність ОСОБА_3 Кредитору повідомити ОСОБА_4 про виконання грошових вимог шляхом перерахування коштів на нові банківські реквізити, сторони домовились здійснити розсилку повідомлень кожному позичальнику про відступлення прав вимоги за формою, затвердженою Додатком № 4 та повідомлення про нові банківські реквізити спільними зусиллями».
Відповідно до договору застави від 21 грудня 2007 року слідує наступне: «п. 6.4. всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм».
Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.
Згідно ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобовязання.
За змістом ст. 27 вказаного Закону, застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
З копією договору переуступки вимоги від 17.12.2012 року та додатків до нього Боржник був ознайомлений тільки після одержання позовної заяви від 03.09.2015 року та доданих до неї документів. До цього часу Боржник в порушення вимог кредитного договору № 2364, ст. 516-518 ЦК України та Правових позицій ВСУ про переуступку вимоги ні від ПАТ «Промінвестбанк», ні ТОВ «Кредитні ініціативи» жодних повідомлень про укладення договору переуступки вимоги, а тим більше самого договору переуступки вимоги від 17.12.2012 року, не отримувала.
Відповідно, в порушення вище вказаних правових норм, Боржник не був письмово повідомлений рекомендованим листом ні про відступлення прав за основним зобовязанням, ні про грошову вимогу, яка підлягає виконанню, ні про фактора, якому має бути здійснений платіж, ні про нові банківські реквізити, на які мав бути здійснений платіж. Ні ПАТ «Промінвестбанк», ні ТОВ «Кредитні ініціативи» не довели належним чином про вручення боржнику листа про зміну умов договору та не довели факт його вручення боржнику особисто під розписку.
По-друге, в матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати ТОВ «Кредитні ініціативи» ПАТ «Промінвестбанк» ціни продажу Кредитного портфеля .
Згідно п.3.3. договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року: «ОСОБА_3 Кредитор здійснює оплату Ціни Продажу, що вказана в п.3.2. цього Договору, в дату набрання чинності цим договором, а саме 108844453,92 грн.».
Згідно п.4.1. договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року:« Відступлення права вимоги Первісним Кредитором ОСОБА_3 Кредитору, набуття Новим Кредитором права Вимоги та заміна кредитора за Правами Вимоги на ОСОБА_3 Кредитора набувають чинності у день укладання Договору, за умови належного оформлення Сторонами ( підписання та скріплення відбитком печатки сторін) Реєстру ОСОБА_4. При цьому права вимоги, що виникнуть у майбутньому, набуваються Новим Кредитором з моменту їх виникнення, але в будь-якому разі після підписання Сторонами Реєстру ОСОБА_4».
Згідно п.4.2. договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року: «Сторони підписують реєстр позичальників за умови зарахування на банківський рахунок первісного кредитора оплати новим кредитором ціни продажу відповідно до умов розділу 3 цього договору».
Відповідно без оплати новим кредитором ціни продажу відповідно до умов розділу 3 цього договору цей договір не може вважатися чинним. Відповідно без доказів оплати новим кредитором ціни продажу кредитного портфелю неможливо встановити дату набуття чинності договору про відступлення права вимоги та Реєстру ОСОБА_4.
За таких обставин, недійсність договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року щодо позивача зумовлює недійсність відступлення прав вимоги за договором про передачу прав за договором забезпечення від 17.12.2012 року, згідно якого відступлено право вимоги за договором застави № б/н від 21.12.2007 року, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1
Щодо доводів представника відповідача про те, що договором про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року не порушено прав позивача, то суд вважає їх безпідставними. Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції «держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт». Право подати позовну заяву мають споживачі, які використовують або мають намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Так, перехід прав вимоги до відповідача за договором про відступлення права вимоги, що суперечить вимогам закону, впливає на права та інтереси позивача, оскільки до відповідача, який не є банківською установою із відповідним статусом, правомочностями, обмеженнями, повноваженнями, тощо та із яким позивач не перебував у договірних чи будь-яких інших стосунках і такого наміру не мав, переходить право вимоги до позивача, і , крім того відповідач отримує право вимоги до позивача, яке за законом йому передане бути не може та відповідно без законних підстав вправі набувати грошові кошти позивача за таким договором.
Крім того, ухвалою суду від 25.08.2016 року по даній справі за клопотанням позивача була призначена судово-економічна експертиза
Згідно висновку експерта № 12-3 від 15.11.2017 року заборгованість по кредитному договору № 2364 від 21.12.2007 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «Промінвестбанк» на момент укладання договору відступлення права вимоги (факторингу) між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ПАТ «Промінвестбанк» документально не підтверджена; документально визначити та підтвердити, яку суму складала документально підтверджена заборгованість по кредитному договору № 2364 від 21.12.2007 року, у ОСОБА_1 перед ПАТ «Промінвестбанк» на момент укладання договору відступлення права вимоги (факторингу) між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ПАТ «Промінвестбанк», не видається за можливе.
Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання частково недійсним договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, що був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» в частині відступлення прав вимоги за споживчим кредитним договором № 2364 від 21.12.2007 року, який був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 Валеріїною та щодо визнання ПАТ «Промінвестбанк» належним кредитором за кредитним договором № 2364 від 21.12.2007 року, який був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 Валеріїною, підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги стосовно стягнення з ТОВ «Гранд Флеш» грошових коштів, сплачених позивачем за надання юридичної консультації по кредитному договору б/н у сумі 500,00 грн., то суд вважає дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме з вини ТОВ «Гранд Флеш» вона в теперішній час повинна доказувати у суді, що договір факторингу суперечить нормам матеріального права.
Відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» було заявлено клопотання щодо застосування строку позовної давності, однак суд вважає дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки позивачу стало відомо про порушення її прав тільки у 2015 року з судового позову, а позов поданий до суду у 2016 році, тому трирічний строк звернення до суду позивачем не пропущений.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Позивач при подачі до суду позовної заяви судовий збір не сплатила, однак вона відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, оскільки позов повязаний з порушенням її прав.
Згідно Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою позовної заяви майнового та немайнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 551,20 грн., тому суд вважає необхідним стягнути судовий збір з відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 28, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 256, 516, 1077 ЦК України, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про приєднання України до Конвенції УНІДРУА про міжнародний фінансовий лізинг», Законом України «Про заставу», суд,-
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Гранд Флеш», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні Ініціативи», третьої особи: Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про захист прав споживачів, відновлення становища, яке існувало до порушення права, та стягнення коштів за неякісне надання послуг задовольнити частково.
Визнати частково недійсним договір відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» в частині відступлення прав вимоги за споживчим кредитним договором № 2364 від 21.12.2007 року, який був укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 Валеріїною.
Визнати ПАТ «Промінвестбанк» належним кредитором за кредитним договором № 2364 від 21.12.2007 року, укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 Валеріїною.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Караганда Казахстан, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 90252, Закарпатська область, Берегівський район, с. В.Бакта, вул. Садова, б. 14.

Відповідач 1 - ТОВ «Гранд Флеш», місцезнаходження: 64633, Харківська область, Лозівський район, с. Перемога, вул. Калініна, б. 68, .

Відповідач 2 - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, б. 12, .

Відповідач 3- ТОВ «Кредитні Ініціативи», місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 21, .

Третя особа - Національна комісія, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про захист прав споживачів, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, б. 3.

Суддя О.Г. Попов