Справа № 716/365/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.18 року м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
секретаря Климус Г.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що вона є власником будинку №5 по вул. Молодіжній в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Останні, протягом тривалого часу в ньому не проживають, вона, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку. Саме тому просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком по вул. Молодіжній, 5 в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовими повістками, однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає».
З відповіді на запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідачів (а.с. 14-16) видно, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, куди і направлялася судова повістка. А відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрованими в ІНФОРМАЦІЯ_1 не значаться, однак враховуючи те, що вони є дітьми відповідача ОСОБА_3 слід припустити, що вони зареєстровані та проживали біля матері.
Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, про задоволення позовних ОСОБА_6 не заперечувала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача ОСОБА_1 розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_6, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Молодіжній, 5 в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 15.09.2017 року (а.с. 14-15). У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, проте протягом тривалого часу в ньому не проживають, що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_6 (а.с. 9).
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що у вересні 2017 року відповідач ОСОБА_4 продав позивачу ОСОБА_6 житловий будинок, розташований по вул. Молодіжній, 5 в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області і з того часу в ньому разом із батьками ОСОБА_4, ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_5 не проживає.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_6 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у її домоволодінні.
Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»: - «зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою».
Згідно п.2 ст. 3 Сімейного кодексу України: сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» члени сімї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки (крім осіб, взаємні права та обовязки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
В рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2011 року, ухвалі Верховного Суду України від 13 липня 2011 року та постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року суди касаційної інстанції дійшли висновку про те, що виникнення у членів сімї власника жилого будинку права на користування житлом є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а тому припинення права власності особи на будинок припиняє право членів його сімї на користування житлом.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2012 року суд касаційної інстанції аналізуючи положення статті 156 ЖК України та статті 405 ЦК України дійшов до висновку що збереження права користування жилим приміщенням передбачене лише для членів сімї власника цього приміщення.
В ухвалі Верховного суду України від 13 липня 2011 року зазначається, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника.
Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.
В рішенні Верховного Суду України від 05 листопада 2014р. справа № 6-158цc14 зазначається що виникнення у членів сім'ї власника жилого будинку права на користування цим будинком є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок, припиняє право членів його сім'ї на користування жилим будинком.
В інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла.
У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
Враховуючи те, що відповідачі з моменту укладення договору купівлі-продажу в спірному будинку не проживають, не відносяться до членів сімї позивача, спільного господарства не ведуть, то суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим будинком, а отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 316, 318, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. 1 ЗУ «Про Запобігання корупції», керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою вул. Молодіжна, 5, с. Товтри, Заставнівського району, Чернівецької області..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Суддя Я.С. Стрілець