Ухвала

24 травня 2018 року

м. Київ

справа № 2-7242/11

провадження № 61-27024 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., КратаВ. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Шаповалова АндріяМиколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_5, на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року та на постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з указаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_5 31 405,43 доларів США заборгованості за кредитним договором № 06/2445К-07 від 04 липня 2007 року, оскільки він не виконав своїх зобов'язань щодо вчасного повернення кредитних коштів.

Заочним рішеннямСолом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року в складі судді Лозинської М. І. позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 31 405,43 доларів США заборгованості за кредитним договором.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2018 року в складі колегії суддів Оніщук М. І., Українець Л. Д., Шебуєвої В. А. апеляційну скаргу адвоката Шаповалова А. М. залишено без задоволення, заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року - без змін.

13 квітня 2018 року адвокат Шаповалов А. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що 04 липня 2007 року ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 уклали кредитний договір № 06/2445К-07, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику в тимчасове платне користування 28 950 доларів США. Плата за користування кредитними коштами становить 12,00% річних. Строк кредиту - 60 місяців, тобто до 03 липня 2012 року.

Відповідно до пункту 10.3 даного кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів і штрафних санкцій, передбачених кредитним договором, а також відшкодування збитків внаслідок неналежного виконання умов цього договору.

Пунктом 9.1 визначено, що в разі порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплачених вчасно сум.

ПАТ «Універсал Банк» видало ОСОБА_5 28 950 доларів США та виконало умови договору в повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви позичальника на видачу готівки.

Останній платіж ОСОБА_5 здійснив у березні 2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, проведеним автоматизованою системою банку.

У зв'язку з несплатою ОСОБА_5 передбачених кредитним договором платежів, станом на 11 жовтня 2011 року в нього виникла заборгованість у розмірі 31 405,43 доларів США.

Умови договору щодо вчасного повернення кредитних коштів ОСОБА_5 належним чином не виконав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною другою статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки в порушення умов договору та вимог цивільного законодавства ОСОБА_5 в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.

Доводи касаційної скарги про неправильне визначення розміру заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанцій обставин, не містять посилань на обставини, що спростовують висновок суду та не підтверджуються належними доказами.

Посилання ОСОБА_5 на безпідставність відхилення апеляційним судом клопотання про призначення експертизи не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження обставин, які мають значення для справи, та яким суд надав належну оцінку.

Підстави вважати, що судами при розгляді даної заяви допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, відсутні.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_5, на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року та на постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 березня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат