Справа № 646/2593/18
№ провадження 2/646/1071/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сорока О.П.,

за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Основянському та Слобідському районах міста Харкова Манойло ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким, з урахуванням уточнень, просить визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна від 21.03.2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 квітня 2018 року на його адресу надійшов лист, яким позивач був повідомлений про проведення оцінки його майна, а саме: двокімнатної квартири № АДРЕСА_1. Разом із зазначеним листом надійшла копія звіту про оцінку майна від 21 березня 2018 року, відповідно до якого, вартість обєкту оцінки складає 525800,00 грн. без ПДВ. Однак позивач вважає, що зазначена оцінка проведена з порушенням норм діючого законодавства, оскільки оцінювачем не було проведено обстеження обєкту оцінки.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.04.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов за правилами спрощеного позовного провадження. У відзиві відповідач зазначив, що проведений звіт було виконано згідно з вимогами діючого законодавства, у звязку з чим він заперечує проти задоволення позову.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» подав письмові пояснення у справі та зазначив, що у випадку незгоди зі звітом про оцінку майна, позивач повинен був звернутись із запитом щодо рецензування цього звіту, що ним здійснено не було, таким чином підстави для задоволення позову відсутні.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В ході судового розгляду судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.03.2016 року у справі № 646/14574/15-ц було задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та солідарно стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»: заборгованість за договором споживчого кредиту № 0 від 30.07.2008 року 49342,80 доларів США, що відповідає 1179963, 24 грн.; пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 22911, 62 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29.06.2016 року вказане рішення суду першої інстанції було змінено та стягнуто з відповідачів суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 30 липня 2008 року в розмірі 49342,80 доларів США, що є заборгованістю по кредиту та процентам, а також 22911,62 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

В рамках виконавчого провадження № 52532758, відкритого на підставі вказаного виконавчого листа, постановою старшого державного виконавця Червонозаводського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області було описано майно боржника ОСОБА_1, а саме квартиру № АДРЕСА_2.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Основянському та Слобідському районах міста Харкова Манойло ОСОБА_2 від 23.02.2018 року було призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3, якому доручено провести оцінку вищевказаної квартири.

Згідно звіту про оцінку майна від 21.03.2018 року, вартість обєкту оцінки складає 525800,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України » спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Відповідно до ст. ст. 11, 12 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори (основний вид правомірних дій) - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально - правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача.

За змістом положень ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст. 16 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення.

Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Відповідно до правового висновку ОСОБА_6 Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 914/881/17 спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті у судовому порядку. Предметом судового розгляду можуть бути лише правочини з підстав невірно визначеної оцінки майна.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 78, 81, 89, 141, 263-265, 340 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Основянському та Слобідському районах міста Харкова Манойло ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Сорока