ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

м.Суми

Справа №591/2172/17

Номер провадження 22-ц/788/678/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року в складі судді Грищенко О.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 26 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі - власники квартири № 48 в цьому ж будинку, що розташована поверхом вище. 03 листопада 2016 року сталося залиття квартири позивача. Комісія з ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» встановила, що причиною залиття стала недбалість мешканців квартири № 48, про що складено акт від 07 листопада 2016 року. Позивачу були завдані збитки на загальну суму 9 178 грн. Вартість послуг за складання звіту оцінювача складає 1 500 грн. Вважає, що з вини відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9 178 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює у 1 500 грн.

Просить стягнути з відповідачів майнову шкоду в розмірі 9 178 грн., моральну шкоду в розмірі 1 500 грн., витрати на проведення експертної оцінки в сумі 1 500 грн. та судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невірне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги докази, що надавалися його представником в процесі розгляду справи та третьою особою ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», а також його особисті пояснення.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якому просили залишити рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи, викладенні в апеляційній скарзі, є необґрунтованими. Зазначають, що комісією не встановлено причину залиття, якщо таке відбулося. Необачність мешканців зверху не може розглядатися як причина залиття, оскільки комісія так і не встановила причину залиття, не встановила пошкодження інженерних мереж опалення та водопостачання, тому й не могла прийти до будь-якого зваженого та обґрунтованого висновку щодо причин залиття.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19 на звороті).

Відповідачі - співвласники квартири № 48 в цьому ж будинку, що розташована поверхом вище, і цей факт не оспорюється іншою стороною.

Як вбачається з акту комісії у складі майстра ОСОБА_7 та слюсаря-сантехніка ТОВ «Сумитехнобудсервіс» ОСОБА_8 від 07 листопада 2016 року в присутності мешканця квартири № 44 ОСОБА_9 проведено обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_2 після залиття водою, яке сталося 03 листопада 2016 року. Встановлено, що в результаті затоплення в цій квартирі залиті: коридор - стеля 2,0 кв.м водоемульсійна фарба, спальня - стеля 1 кв. м, стіна 2 кв.м водоемульсійна фарба, стіна - шпалери; зал - стеля 1 кв.м водоемульсійна фарба, стіни 2 кв.м шпалери; пошкоджений електровимикач - залитий водою. Комісія вважає, що затоплення квартири виникло через необачність мешканців квартири № 48 даного будинку (а.с. 7).

Як вбачається з наданого позивачем звіту про оцінку майна від 09 грудня 2016 року, вартість прямих збитків, завданих трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3, станом на дату оцінки складає 9 178 грн. (а.с. 8-28).

На підтвердження проведення оплати послуг щодо складання звіту про оцінку майна позивачем надано ксерокопію акту приймання-передачі послуг від 03 грудня 2016 року, згідно з яким замовник сплатив за надані послуги 1 500 грн. (а.с. 31 на звороті).

З наданої представником третьої особи копії сторінок журналу обліку вхідних звернень до ОДС вбачається, що 05 листопада 2016 року о 09:59 год. було прийнято заявку від мешканців АДРЕСА_4: залиття стелі, залу, спальні, на момент виїзду протікання припинилося (а.с. 71).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності з вимогами частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України імперативно встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порушення вказаних норм процесуального закону позивач не довів належними і допустимим доказами причини залиття, а також, як наслідок, вина відповідачів у заподіянні шкоди його майну під час розгляду справи не знайшла підтвердження.

Не можуть свідчити про залиття квартири і вину в цьому відповідачів надані суду ксерокопії фотографій, так як з них взагалі не можливо встановити будь-яких фактичних даних на підтвердження заявлених вимог.

За відсутності належних доказів на підтвердження вини відповідачів відсутні підстави і для вирішення питання про розмір заподіяної майнової та моральної шкоди.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом було допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, також слід зазначити, що викладені в апеляційній скарзі доводи позивача були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

Як заявлені позовні вимоги там і доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях позивача, проте самих припущень не достатньо для ухвалення законного рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та ухвалив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є незначної складності, вона колегією суддів визнається малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) і тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.М. Біляєва

ОСОБА_10