Справа № 143/580/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Марченко Л.В.

з участю секретаря Мельніченко Т.Б.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребищі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

03.05.2018 року ОСОБА_1, звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 23 листопада 2003 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії І-БК № 486788, актовий запис № 1874.

Спадкодавцем за життя було зроблено заповітне розпорядження, яким він заповів все майно, що належало йому на праві власності своєму сину та батькові позивачки, ОСОБА_4, заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 42.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складалася з земельної частки (паю), посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії РН № 077686.

Спадщину, яка складалася з права на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв батько позивачки, ОСОБА_4

Відповідно рішення Погребищенського районного суду від 22 липня 2013 року за ним визнано право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю, ОСОБА_3, але за життя не виготовив державного акта на право власності на земельну ділянку та не зробив його державної реєстрації.

04 вересня 2013 року батько позивачки, ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії І-ОК № 364297, актовий запис № 1405.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка була ним успадкована після смерті батька, ОСОБА_3, і яка складається з земельної частки (паю).

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка ОСОБА_1, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В частині видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) позивачці було відмовлено в звязку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай), який її батьком, ОСОБА_4, після визнання за ним права, був зданий в відділ Держземагенства у Погребищенському районі на виготовлення державного акта.

Зазначила в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, її вимоги до відповідача, щодо відшкодування судових витрат нею заявлятися не будуть.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3, який помер 23 листопада 2003 року в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БК № 486788 (а.с.9), був власником земельної частки (паю) площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчується довідкою про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 24.04.2018 року (а.с.14). Відповідно рішення Погребищенського районного суду від 22 липня 2013 року за ОСОБА_4, визнано право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю, ОСОБА_3, але за життя не встиг виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку та не зробив його державної реєстрації.04 вересня 2013 року батько позивачки ОСОБА_4, помер в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОК № 364297 (а.с. 10). У встановлений законом строк позивачка по справі ОСОБА_1І, як єдина спадкоємиця за законом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак в частині видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) позивачці було відмовлено в звязку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай), який її батьком, ОСОБА_4, після визнання за ним права, був зданий в відділ Держземагенства у Погребищенському районі на виготовлення державного акта (а.с. 13).

Дані правовідносини у системному звязку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;

-ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності;

-ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_3, який помер 23 листопада 2003 року в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БК № 486788, був власником земельної частки (паю) площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчується довідкою про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) від 24.04.2018 року. Відповідно рішення Погребищенського районного суду від 22 липня 2013 року за ОСОБА_4, визнано право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю, ОСОБА_3, але за життя не встиг виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку та не зробив його державної реєстрації.04 вересня 2013 року батько позивачки ОСОБА_4, помер в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОК № 364297.У встановлений законом строк позивачка по справі ОСОБА_1І, як єдина спадкоємиця за законом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак в частині видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) позивачці було відмовлено в звязку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай), який її батьком, ОСОБА_4, після визнання за ним права, був зданий в відділ Держземагенства у Погребищенському районі на виготовлення державного акта, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 200,206 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ід.н. НОМЕР_1, мешканка АДРЕСА_1), в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності САТ «Погребищенське» с.Адамівка Погребищенського району Вінницької області, право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 077686, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 06 листопада 2003 року № 350 за життя належало спадкодавцю, ОСОБА_3 панасовичу, який помер 23 листопада 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя