Справа № 2-о/593/32/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"23" травня 2018 р.

в особі : судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю більше 5-ти років і до часу відкриття спадщини із ОСОБА_2, померлою 27 листопада 2012 року. В обгрунтування поданої заяви зазначила, що ОСОБА_2 померла 27 листопада 2012 року. До дня своєї смерті більше 5-ти років вона проживала однією сім»єю із нею (заявницею) у с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області. Оскільки ОСОБА_2 фактично була самотньою, власної сім»ї та дітей не мала, вона (заявниця) здійснювала її поховання за власні кошти. Спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, але відкрилася спадщина, яку заявниця бажає успадкувати, як спадкоємець четвертої черги за законом з підстав постійного і більше 5-ти років спільного проживання із спадкодавицею однією сім»єю до її смерті. Однак вона таке своє право реалізувати не може; задля цього потрібно встановити юридичний факт її спільного проживання із спадкодавцем, у зв»язку з чим змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги, викладені у заяві підтримала та дала пояснення, аналогічні змісту поданої заяви.

У судове засідання представник заінтересованої особи Рекшинської сільської ради Бережанського району не зявився. Подав на розгляд суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, щодо задоволення заяви заперечень не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявниці є підставними і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, судом встановлено, що заявниці встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_2 необхідно для прийняття спадщини за законом.

ОСОБА_2 померла 27 листопада 2012 року, місце смерті: с.Рекшин Бережанський район Тернопільська область, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №147505 виданого 28 листопада 2012 року.

Після смерті спадкодавиці залишилося спадкове майно у виді двох земельних ділянок, які знаходяться на території с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області, що підтверджується копіями державних актів на право власності серії ЯЗ №072043 та серії ЯЗ №072044 від 02 квітня 2009 року.

Згідно довідки Рекшинської сільської ради та №291 від 16 квітня 2018 року ОСОБА_2 померла 27 листопада 2012 року і на день смерті разом із нею проживала ОСОБА_1 в с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області.

Згідно довідки Рекшинської сільської ради та №292 від 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 однією сім»єю в с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області більше 5-ти років до часу відкриття спадщини, до дня смерті спадкодавиці 27 листопада 2012 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони можуть підтвердити той факт, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 протягом останніх 15-ти років та до дня смерті ОСОБА_2 Також підтвердили, що вони спільно вели домашнє господарство, оскільки ОСОБА_2 не мала сім»ї та була одинока; і після її смерті заявниця за власні кошти поховала померлу. Зазначили, що померла ОСОБА_2 була заявниці як матір»ю, а та їй як донька.

Реалізувати своє право на спадкування заявниця не може по причині відсутності документів, які підтверджують факт проживання однією сім»єю із померлою.

Суд також приймає до уваги й позицію заінтересованої особи щодо відсутності заперечень для задоволення заяви ОСОБА_1 і вважає, що така позиція не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім»єю із ОСОБА_2, померлою 27 листопада 2012 року більше п»яти років до її смерті.

У цьому суд переконали пояснення заявниці, покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які фактично підтвердили обставини, на які посилається заявниця, та інші, досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 76, ч.2, 3, 4 ст. 263, 264, 265 ч.3 ст.294, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім»єю із спадкодавицею ОСОБА_2 марією Василівною більше п»яти років до її смерті, яка мала місце 27 листопада 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Тернопільської області.

Повний текст рішення суду складено 24 травня 2018 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5