Справа № 512/188/17
Провадження № 2/507/157/2018
Номер рядка звіту 21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді Вужиловського О.В.

за участю секретаря Вододюка В.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача адвоката ОСОБА_2,

ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує, що 01 квітня 2006 року вона уклала договір довічного утримання із відповідачем. Згідно вказаного договору вона передала відповідачу будинок, а відповідач зобовязалась залишити будинок в її користуванні та матеріально її утримувати. Відповідач виконувала свої обовязки по її утриманню, однак приблизно в 2016 році почала погано за нею доглядати, в звязку з чим вона була знайшла своїх далеких родичів, які почали з квітня 2017 року за нею доглядати. Тому, вона захотіла розірвати договір довічного утримання з відповідачкою, однак відповідачка відмовилась добровільно поїхати до нотаріуса і розірвати вказаний договір довічного утримання. Просила суд задовольнити її вимоги, уточнила 04 січня 2018 року свої вимоги та просила розірвати договір довічного утримання, який був укладений між нею та відповідачкою (а.с. 70).

В судовому засіданні ОСОБА_1, була допитана в якості свідка і надала аналогічні пояснення, а також доповнила, що відповідачка неналежно доглядала за нею, в будинку погано прибирала, ремонт не робила, погано кормила її, а з квітня 2017 року взагалі перестала до не ї приходити. Крім відповідачки, за нею також доглядав соціальний працівник. Відповідачка купувала їй продукти харчування, оплачували комунальні послуги, однак гроші для покупок та оплати вона навала їй особисто. Крім того, відповідач забрала всі її документи (паспорт, пенсійне посвідчення, документи на будинок та на землю) і не повертає їх. Вважає, що відповідачка неналежним чином виконувала свої обовязки по догляду за нею, в звязку з чим просила розірвати договір довічного утримання, укладений між ними.

Представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач, яка була допитана в судовому засіданні також в якості свідка, позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що позивачку вона знає тривалий час, з 1985 року. Відносини в них були добрі до квітня 2017 року. Вона постійно зі своїм чоловіком доглядали за її будинком, городом, купували необхідні речі, одяг, їжу. Все, що вони вирощували на городі, вони залишали ОСОБА_1 Вони постійно прибирали в будинку. Проводили поточні ремонти. Вона кожного дня приходила до позивачки, надавала необхідний догляд, приносила одяг, їжу. В 2017 році вона планувала провести ремонт в будинку позивачки, закупила необхідні матеріали, однак в квітні 2017 року родичі позивачки не допустили її до будинку і з того часу перешкоджають для виконання її обовязків по догляду за позивачкою. Дійсно, вона була згодна розірвати договір довічного утримання у нотаріуса, однак родичі позивачки запропонували їй їхати до

нотаріуса в інший день, а не той коли запропонував нотаріус, а в подальшому повідомили, що звернулись до суду. Продукти харчування та оплату комунальних послуг вона проводила за власний рахунок. Вона також привозила дрова, лагодила паркан, покрівлю на будинку. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, так як відповідачка, на його думку, належним чином виконувала умови договору довічного утримання, що підтвердили в судовому засіданні свідки, а також підтверджено квитанціями про сплату комунальних послуг, а також просив врахувати, що протягом 11 років позивачку влаштовував догляд за нею з боку відповідачки, і лише після того як зявились родичі позивачка, вона захотіла розірвати договір довічного утримання, пояснивши, що за нею ніхто не доглядає.

Вислухавши представників сторін, допитавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З договору довічного утримання та догляду від 01 квітня 2006 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Любашівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 998 видно, що ОСОБА_1 передала належний їй будинок по вул. Леніна, 97 в смт. Саврань Одеської області у власність ОСОБА_4. ОСОБА_4 зобовязалась довічно повністю утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її харчуванням,одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберегти в її довічному користуванні весь будинок. При цьому було встановлено вартість матеріального забезпечення в розмірі 220 грн. (а.с. 8).

З листа нотаріальної контори № 818/01-16 від 27.04.2017 року видно, що ОСОБА_1 звернулась в нотаріальну контору для розірвання договору довічного утримання. Їй було розяснено, що договір довічного утримання може бути розірвано за згодою сторін в їх присутності. За відсутності однієї із сторін укладення договору про розірвання договору довічного утримання неможливе і їй рекомендовано звернутись до суду (а.с. 10).

З довідки Савранської селищної ради Савранського району Одеської області № 1279 від 03 травня 2017 року видно, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 одна (а.с. 12).

З акту № 2 оцінки потреб сімї, який складено комісією Савранської селищної ради, в період з 14.04.2017 року по 24.2017 року видно, що ОСОБА_1 проживає одна в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна) в смт. Саврань Одеської області, перебуває на обліку в територіальному центрі та обслуговується соціальним працівником, з ОСОБА_4 вона уклала договір довічного утримання, отримує пенсію, має земельний пай, будинок старий, потребує капітального ремонту. Зі слів сусідів в акті зазначено, що ОСОБА_4 тривалий час здійснювала догляд за ОСОБА_1, обробляла город, привозила продукти харчування, однак догляд здійснювала недостатньо (а.с. 14-17).

З наданих відповідачем суду квитанцій про сплату комунальних послуг видно, що вказані комунальні послуги (за електроенергію) були сплачені від імені ОСОБА_1, ОСОБА_1 була обстежена в 2013 році в Одеському обласному гласному госпіталі, в 2008 році була здійснена доплата в сумі 350 грн. та 200 грн. за видачу державного акту на землю (а.с. 47-54).

З відеозапису, який було досліджено в судовому засіданні видно, що дійсно між родичами ОСОБА_1 Н,М. та ОСОБА_4 виникла сварка з приводу догляду за позивачкою, а також з приводу її документів.

З довідки Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду Одеської області видно, що ОСОБА_1 отримує пенсію, на даний час розмір пенсії складає 1740 грн. 04 коп.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що відповідачка являється матірю. Вона з дитинства знає позивачку. Тривалий час відповідачка доглядала за нею, з батьком постійно проводили ремонти будинку, паркану, обробляли город, постійно носили їй

продукти харчування. До матері вона приїжджає постійно у відпустку, а також приблизно раз в два місяці. По приїзду вона бачила, що відповідач постійно ходила до позивачки, носила їй їсти. В квітні 2017 року вона була в смт. Саврань Одеської області і була свідком як родичі позивачки приїхали до відповідачки додому у вчинили сварку з приводу документів.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що відповідачка є матірю його дружини. Позивачку він знає з моменту одруження, так як коли він був в смт. Саврань, то відповідачка ходила до позивачки та носила їй продукти харчування. В квітні 2017 року він був в смт. Саврань Одеської області і був свідком як родичі позивачки приїхали до відповідачки додому у вчинили сварку з приводу документів.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що проживають неподалік він будинку позивачки. Їм відомо, що відповідачка з чоловіком тривалий час здійснювала догляд за позивачкою, постійно їй носила продукти харчування, робила ремонти в будинку, постійно прибирала в будинку, лагодили паркан, ворота, обробляли город. Всі продукти, які вирощували на городі, залишали позивачці. Відповідачка ходила за вказівкою позивачки на базар, в магазин та купували речі їй були необхідні. Вона добре здійснювала догляд за позивачкою. Вони також неодноразово допомагали відповідачці обробляти город позивачки, лагодити паркан, привозили дрова.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивачка являється його тіткою. В квітні 2017 року його дружина сказала, що бачила позивачку на базарі, яка попросила, щоб він приїхав до неї. На слідуючий день він поїхав до позивачки і побачив, що будинок знаходиться в повному антисанітарному стані, білизна та посуд брудні. Через декілька днів він з дружиною повернулись до позивачки прибирати. Поговоривши з відповідачкою, остання погодилась розірвати договір довічного утримання. Однак, в подальшому відповідачка укласти договір розірвання довічного утримання відмовилась і документи не повернула. Через деякий час приїхала відповідачка, забрала свої речі і більше вона не приїжджала до позивачки. В даний час її доглядає його донька. Ніяких претензій у позивачки по догляду на даний час не має.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що позивачка являється тіткою її чоловіка. Періодично на базарі в смт. Саврань Одеської області зустрічалась із позивачкою, давала їй молоко, пропонувала їй переїхати до них, однак вона відмовилась. Осінню 2016 року позивачку вона зустріла на базарі. Позивачка була в поганому стані. В квітні 2017 року вона зустріла позивачку на вулиці в смт. Саврань Одеської області. Позивачка попросила, щоб приїхав її чоловік, так як вона бажає переоформити заповіт. На слідуючий день її чоловік ОСОБА_11 поїхав до позивачки. Коли він приїхав, то повідомив, що позивачка проживає в нестерпних умовах. Вона з чоловіком поїхала до позивачки і побачила, що будинок знаходиться в антисанітарному стані, в будинку було дуже брудно, постільна білизна та посуд були брудними. Після цього, вона з донькою прийшла та почала прибирати в будинку, наводити в ньому лад. Через деякий час приїхала відповідачка, забрала свої речі і більше вона не приїжджала до позивачки. В даний час за позивачкою доглядає її донька.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він являється сусідом позивачки. Він являється депутатом селищної ради. Він бачив, що після смерті чоловіка позивачки, до неї приїжджав чоловік відповідачки, який допомагав позивачці по господарству. Відповідачка також приходила до позивачки. В будинку позивачки він не був.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює соціальним працівником в територіальному центрі. Вона обслуговує позивачку біля восьми років. Вона постійно приходила до позивачки двічі на тиждень, прибирала в будинку, допомагала по господарству, при необхідності ходила в магазин за продуктами та ліками на прохання позивачки, супроводжувала позивачку на базар. Їй також відомо, що догляд за позивачкою також здійснювала відповідачка, яка також до неї приходила і допомагала. Їй відомо, що відповідачка приносила позивачці також продукти харчування. Позивачка їй повідомила, що зробила заповіт на відповідачку. Про існування договору

довічного утримання вона дізналась після початку судових засідань. Будинок позивачки потребував ремонту. Вона мила двері, білила в будинку на вимогу позивачки. Комунальні послуги сплачувала відповідачка, однак позивачка говорила, що вона давала гроші на оплату. На даний час, коли за позивачкою доглядає її онука, умови проживання стали значно кращі. Після виникнення конфлікту між сторона в 2017 році відповідач більше не приходила до позивачки.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Згідно ст. 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:

1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини;

2) на вимогу набувача.

2. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від не ї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

З урахуванням підстав позову, саме відповідач зобовязаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено, зокрема не подано жодного доказу надання ОСОБА_1 щомісячного матеріального забезпечення у розмірі 220 грн., а також іншого догляду визначеного умовами договору.

Показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14 в частині того, що

відповідачка доглядала за ОСОБА_1, ремонтувала будинок в якому остання проживала, обладнала ворота в домоволодіння, приносила їй одяг та продукти харчування, не можуть бути доказом належного виконання умов договору довічного утримання, а саме надання щомісячного матеріального забезпечення у розмірі 220 грн. Жоден із свідків не зміг пояснити, що саме відповідачка приносила позивачці і коли, як її утримувала.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пояснили, що станом на квітень 2017 року в будинку позивачки були нестерпні умови, брудно. Свідок ОСОБА_14 також пояснила, що вона прибирала в будинку, готувала їжу позивачці, купувала їй продукти харчування та ліки, а будинок з часом потребував ремонту.

Крім того, судом приймається до уваги той факт, що між сторонами з квітня 2017 року погіршились відносини через виконання умов договору і відповідачка з того часу взагалі не виконує і не намагалась виконувати умови договору довічного утримання.

Той факт, що на протязі 11 років позивачка не бажала розірвати договір довічного утримання не може бути доказом належного виконання умов договору довічного утримання в силу ст. 76 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і договір довічного утримання від 01 квітня 2006 року, укладений між сторонами.

В силу ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., що підтверджено квитанцією про сплату від 12.07.2017 року, тому вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 25).

На підставі викладеного, ст.ст. 744-756 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання задовольнити повністю.

Договір довічного утримання та догляду, укладений між ОСОБА_1, як відчужувачем, і ОСОБА_4, як набувачем, від 01 квітня 2006 року, який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Любашівської державної нотаріальної контори, - розірвати у звязку з неналежним виконанням набувачем обовязків за договором.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Любашівського

районного суду

Одеської області: ОСОБА_15