РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Слов`янськ Єд. унік. № 243/1883/18

Провадження № 2-о/243/281/2018

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 14 лютого 2018 року у м. Луганську Луганської області померла його мати, ОСОБА_2, про що свідчать свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері йому потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, тому ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 14 лютого 2018 року у м. Луганську Луганської області.

Заявник ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення вказав, що розгляд справи просить провести без його участі (а.с.3 зворот).

Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за

допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Слов`янським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15 квітня 2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 317 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 051035 від 10 травня 1961 року, матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 274609 від 30 січня 1973 року, виданого міським ЗАГС м. Ровеньки, 30 січня 1973 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було розірвано та після розірвання шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище «Каракай» (а.с.15).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ВВ № 053218 від 28 березня 2018 року, виданого Ленінським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 14 лютого 2018 року у м. Луганську Луганської області (а.с. 34).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 62 від 15 лютого 2018 року, ОСОБА_2 померла 14 лютого 2018 року у м. Луганську Луганської області (а.с. 9).

Згідно довідки про причину смерті № 62 від 15 лютого 2018 року, форма № 106/у, ОСОБА_2 померла 14 лютого 2018 року, причина смерті дифузний кардіосклероз (а.с. 9).

Відповідно до дозволу на поховання № 15 від 15 лютого 2018 року, було видано дозвіл на поховання ОСОБА_2 на кладовищі у смт. Дзержинський м. Ровеньки Луганської області (а.с. 12).

З наданого суду фото вбачається, що на фото зображено крест та могилу з написом російською мовою «ОСОБА_7 30.05.1936 г. 14.02.2018 г.» (а. с. 20-32).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що мати заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 14 лютого 2018 року у м. Луганську Луганської області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник звертався до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із відповідною заявою та останній листом вих. № 1562/17.10-138 від 27 лютого 2018 року надав роз`яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.11).

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України та оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 14 лютого 2018 року у м. Луганськ Луганської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 14 лютого 2018 року у м. Луганську Луганської області, причина смерті дифузний кардіосклероз.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 - 14 лютого 2018 року, місце смерті Україна, Луганська область, м. Луганськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_8