АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2427/18 Справа № 201/8304/17 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Університету митної справи та фінансів на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Університету митної справи та фінансів, треті особи Міністерство освіти і науки України та Державна казначейська служба України про стягнення не нарахованих та не доплачених сум стипендії, інфляційних втрат та судових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Університету митної справи та фінансів, треті особи Міністерство освіти і науки України та Державна казначейська служба України про стягнення не нарахованих та не доплачених сум стипендії, інфляційних втрат та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у вересні 2011 року він був зарахований до Академії митної справи України на перший курсна денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, поза конкурсом, на підставі ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, батько якої має стаж підземної роботи більше 15 років. Відповідно до наказу МОН України №159 від 17 лютого 2015 року «Деякі питання припинення Академії митної справи України та Дніпропетровської державної фінансової академії» Дніпропетровську державну фінансову академію було припинено шляхом реорганізації (приєднання) до Університету митної справи та фінансів, а правонаступником Дніпропетровської державної фінансової академії визнано Університет митної справи та фінансів. Влітку 2015 року йому в університеті було присвоєно ступінь бакалавра та видано диплом бакалавра. За результатами вступних випробувань в літку наказом Університет митної справи та фінансів №176-кс від 05 серпня 2015 року його було зараховано на п'ятий курс денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» за напрямком/спеціальністю «Інформацйні управляючі системи та технології». Наказом Університет митної справи та фінансів №467-кс від 24 червня 2016 року «Про завершення навчання» його було відраховано з університету у зв'язку із закінченням навчання та отриманням диплома спеціаліста за номером НОМЕР_1 від 25 червня 2016 року. Відповідно до довідки №49 від 18 травня 2017 року термін його навчання в Університеті митної справи та фінансів за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» з 01 вересня 2011 року по 25 червня 2016 року. Його батько - ОСОБА_3, має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 15 років. У зв'язку із цим він має право, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, з вересня 2011 року по січень 2012 року та з вересня 2015 року по червень 2016 року йому виплачувалась лише академічна стипендія за успішне навчання та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. 13 жовтня 2016 року його було призвано на військову службу. Враховуючи строки позовної даності, просив суд стягнути з відповідача не нараховану і не виплачену йому стипендію за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року в розмірі 33 546 грн., а з урахуванням інфляції - 53 635 грн. 28 коп. грн. та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто з Університету митної справи та фінансів на користь ОСОБА_2 не нараховану та не виплачену стипендію за період з червня 2014 року по червень 2016 року в розмірі 23 944 грн., інфляційні втрати - 9 910 грн. 21 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., а всього 31529 грн. 95 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року було виправлено арифметичну помилку у вказаному рішенні суду, а саме замість «640 грн., а всього 31529 грн. 95 коп.» зазначено вірно «403 грн. 96 коп., а всього 34 258 грн. 17 коп.» (а.с.93).

В апеляційній скарзі Університет митної справи та фінансів просить рішення суду від 20 грудня 2017 року змінити в частині розподілу судових витрат між сторонами, стягнувши з Університету митної справи та фінансів на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 368 грн. 59 коп., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в цій частині. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Університету митної справи та фінансів, треті особи Міністерство освіти і науки України та Державна казначейська служба України, в якому просив стягнути з відповідача не нараховану і не виплачену йому стипендію за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року в розмірі 33 546 грн., а з урахуванням інфляції - 53 635 грн. 28 коп. грн. та судові витрати в розмірі 640 грн., вказавши ціну позову 53 635 грн. 28 коп. (а.с.3-6).

За звернення з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с.7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2017 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто з Університету митної справи та фінансів на користь ОСОБА_2 не нараховану та не виплачену стипендію за період з червня 2014 року по червень 2016 року в розмірі 23 944 грн., інфляційні втрати - 9 910 грн. 21 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., а всього 31529 грн. 95 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с.63-67).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року було виправлено арифметичну помилку в рішенні суду, а саме замість «640 грн., а всього 31529 грн. 95 коп.» зазначено вірно «403 грн. 96 коп., а всього 34 258 грн. 17 коп.» (а.с.93).

Таким чином, враховуючи ціну позову - 53 635 грн. 28 коп. та розмір задоволених позовних вимог позивача в загальному розмірі - 34 258 грн. 17 коп., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, 403 грн. 96 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги про неправильність пропорційності присудження судових витрат розміру задоволених позовних вимог позивача та неправильне вирішення справи в частині розподілу судових витрат є безпідставними.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Університету митної справи та фінансів - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді