Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/3495/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Полянчук Б.І.
Провадження № 22-ц/778/127/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 правонаступником якої є ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобовязання здійснити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, звернення стягнення на предмет іпотеки, зобовязання здійснити дії.

В обґрунтування позову зазначено, що що 22.06.2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 300 000 грн. на строк з 22.06.2007 року по 21.06.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних.

В рахунок забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки від 22.06.2007 року, за умовами якого предметом іпотеки є домоволодіння № 31 по вул. 17 Вересня в м. Бердянську, яке належало іпотекодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 02.06.2007 року виконкомом Бердянської міської ради.

Зазначено, що 17 травня 2010 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 3/4 частки будинку №31 по вул. 17 Вересня в м. Бердянську, тому вона набула статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки.

Боржник свої зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 09.02.2015 року складає 247404,69 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укргазбанк» за кредитним договором від 22.06.2007 року, яка становить 247404,69 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно-домоволодіння за адресо: Запорізька область, м. Берднськ, вул. 17 вересня, буд 31, розташоване на земельній ділянці 1068,72 кв.м., що зареєстровано за ОСОБА_3; визначити спосіб реалізації зазначеного нерухомого майна, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, визначеної шляхом його оцінки відповідно до вимог ст. 43 ЗУ «Про іпотеку»; стягнути з ОСОБА_3 судові витрати;, зобовязати реєстраційну службу вчинити певні дії.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укргазбанк» за кредитним договором від 22.06.2007 року, яка становить 247 404,69 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - 3/4 частини домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул.17 Вересня, буд.31, що розташоване на земельній ділянці 1068,72 кв.м., яке зареєстроване за ОСОБА_3 на праві власності.

Визначено спосіб реалізації зазначеного нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме 3/4 частини домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. 17 Вересня, буд. 31, що розташоване на земельній ділянці 1068,72 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, визначеної шляхом його оцінки відповідно до вимог ст. 43 ЗУ «Про іпотеку».

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 2807,76 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_3 18.08.2016 року померла (а.с. 191, т.1), правонаступником у справі після померлої ОСОБА_3 визначено ОСОБА_4

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2007 року між ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №158/04/6 від 22.06.2007 року про надання кредиту у розмірі 300 000 грн. на строк з 22.06.2007 року по 21.06.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних (а.с 33-37, т.1).

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 Є І. укладено договір іпотеки № 158/04/6/1 від 22.06.2007 року, за умовами якого предметом іпотеки є домоволодіння № 31 по вул. 17 Вересня в м. Бердянську, яке належало іпотекодавцю на праві власності (а.с.26-31, т.1).

Відповідно до п. 2.1.1. Договору іпотеки предметом договору є ціле домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. 17 Вересня, буд. 31(а.с.27, т.1)

Таким чином, за договором № 158/04/6/1 від 22.06.2007 року предметом іпотеки було визначено не 3/4 домоволодіння, власником яких є ОСОБА_3, а будинок 31 по вул. 17 Вересня у м. Бердянську в цілому.

Договір іпотеки, копія якого наявна у матеріалах справи передбачає право банку звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки, та не містить процедури звернення стягнення на частину домовлодіння, як складову частину предмета іпотеки.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, для вирішення спору та правильного застосування приписів ст.23 Закону України "Про іпотеку" необхідно встановити як співвідноситься предмет іпотеки з його частиною, та вартість предмета іпотеки (будинку) з вартістю 3/4 частини домоволодіння, власником якої є ОСОБА_3

Відповідно до ч.6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Між тим, всупереч вимогам ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» Банком не було вжито ніяких заходів щодо визначення вартості 3/4 частин вищезазначеного домоволодіння.

Зазначений недолік не усунуто позивачем до теперішнього часу.

Окрім цього, слід зазначити, що саме відсутність, у рішенні суду першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду Запорізької області в своїй ухвалі від 22 грудня 2015 року, початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» та встановлення її в грошовому вираженні послугувала підставою для скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, опис нерухомого майна, спосіб реалізації предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Закон України "Про іпотеку" визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із частиною першою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, а також з аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку", в розумінні норми статті 39 цього Закону зазначення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.

Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобовязань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України "Про іпотеку" підлягає підтвердженню з боку суду.

Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обовязково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України "Про іпотеку".

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постанові від 13 травня 2015 року (справа № 6-63цс15), 16 вересня 2015 року (№ 6-495цс15 та 6-1193цс15), 27 травня 2015 року (№ 6-332цс15), 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16), 7 жовтня 2015 року (№ 6-1935цс15), 4 листопада 2015 року (№ 6-340цс15).

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України "Про іпотеку" та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16 року.

Проте, вирішуючи питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції, не зазначив у рішенні початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні для його подальшої реалізації на прилюдних торгах.

Крім того, задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції в порушення вимог ст. 89 ЦПК України не надав належної оцінки доказам по справі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 грудня 2013 року було змінено рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.07.2013 року та стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на користь банку кредитну заборгованість в розмірі 204006,33 грн., у тому числі 164475 грн. тіло кредиту, 22 935 грн. простроченого кредиту, процентів, пені (а.с. 16-19, т.2).

Між тим, в матеріалах справи міститься копія постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.09.2015 року про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до якої станом на 21.09.2015 року згідно листа стягувача, тобто ПАТ «Укргазбанк», від 18.09.2015 року суму боргу за виконавчим документом стягнуто у повному обсязі.(а.с. 116, т.1).

Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги Банку суд першої інстанції, на вказану обставину уваги не звернув, не надав належної оцінки вищезазначеному та належним чином не перевірив доводів відповідача стосовно факту відсутності боргу за кредитним договором від 22.06.2007 року, в звязку з виконанням рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11 грудня 2013 року ще у вересні 2015 року.

У постанові Верховного суду від 21.03.2018 року /провадження № 14-11цс18/ ОСОБА_10 Верховного суд дійшла висновку ,що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення ,та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору іпотеки предметом договору є ціле домоволодіння за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. 17 Вересня, буд. 31(а.с.27, т.1)

За позовними вимогами Банк намагається звернути стягнення не на будинок 31 по вул. 17 Вересня у м. Бердянську в цілому, а на 3/4 цього домоволодіння, яки окрім цього не виділені в натурі, фактично має місце зміна предмету іпотеки і належних заходів щодо приведення його у відповідність до Закону України « Про іпотеку» позивачем не зроблено.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не у повному обсязі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 374,476,381-384ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 правонаступником якої є ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобовязання здійснити дії відмовити .»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21.05.2018 року.

Головуючий:

Судді: