Справа №461/2355/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Остапчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (81125, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» (01001, м.Київ, вул.Десятинна 4/6) про визнання права власності на банківський вклад, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Альфа-банк» про визнання права власності на банківський вклад, покликаючись на те, що тривалий час у ПАТ «Альфа-банк» зберігав заощаджені кошти на депозитних рахунках.06 жовтня 2017 року, у зв'язку із закінченням строку дії депозитного договору, він разом із донькою ОСОБА_2 звернувся у відділення банку для переукладення договорів депозиту на новий строк. Однак в подальшому зауважив, що відсотки перестали нараховуватись. 07 грудня 2017 року у філії ПАТ «Альфа-банку» у Львові, пл. Галицька 13 йому повідомили, що вклад переукладений на ОСОБА_2. Позивач звернувся до відповідача з проханням повернути вкладені ним кошти, однак ОСОБА_2 відмовила у поверненні коштів. Вважає, що відповідачі, використовуючи стан здоров'я та вік недобросовісно скористались цим та позбавили права власності на грошові кошти. На підставі наведеного просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на банківський вклад 212487,13 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник ПАТ «Альфа-банк» в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, був вкладником у ПАТ «Альфа-банк», де зберігав заощаджені кошти на депозитних рахунках банківської установи.

07.10.2017 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 перебуваючи у філії ПАТ "Альфа-банк", зняв з депозитного рахунку кошти в сумі 100 000,00 грн., та в присутності працівника банку, висловив бажання передав їх ОСОБА_2, що стверджується наданими позивачем виписками із особового рахунку.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України, визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема такими є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6 ст. 203 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1 ст.1059 ЦК України окреслено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Стаття 1062 ЦК України вказує, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових кошт в від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Згідно статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не є власником коштів, залучених клієнтами на банківські рахунки (вкладні, поточні), а має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. У випадку виконання чи невиконання банком договірних відносин з клієнтом, будь-які листи, претензії, судові позови можуть бути подані до банку виключно особою з якою у банку наявні цивільні правовідносини чи його/їх спадкоємцями згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини.

Згідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки здійснюються в межах, наданих їм договором або актами цивільного законодавства.

Твердження позивача про те, що стан його здоров'я незадовільний, потребує стороннього догляду, суд вважає безпідставними, оскільки на даний час позивач недієздатним не визнавався, опіка чи піклування над ним не встановлювалися, фізичні чи психіатричні вади, які б перешкоджали позивачу розпоряджатися власним майном відсутні. Належні докази протилежного, щодо наявності таких перешкод не надані. А з врахуванням окресленого, вік особи сам по-собі, жодного значення у межах спору не має.

При цьому, зміст позовної заяви є в цілому голослівним, не підтвердженим належними доказами щодо заволодіння коштами або будь-яких інших порушень прав позивача.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України,ст.ст.11, 13, 14, 202, 203, 1059, 1062, 1063, 1066 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову ОСОБА_1 (81125, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» (01001, м.Київ, вул.Десятинна 4/6) про визнання права власності на банківський вклад - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Р.Волоско.