АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 676/1700/17
Провадження № 22-ц/792/595/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

за участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/1700/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року та на додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року в складі судді Семенюк В.В. по справі за позовом ОСОБА_4 до Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, звертаючись до суду з позовом, вказувала, що 24 травня 2001 року по 4 квітня 2016 року працювала комендантом гуртожитку Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти». 01 лютого 2016 року на підстав ст. 27 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» відповідачем був виданий наказ № 41 «Про скорочення штату». Наказом № 22-к від 31 березня 2016 року її, позивача, було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Не погоджуючись із звільненням звернулася до суду з відповідним позовом. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 січня 2017 року її позов було задоволено. Рішення суду з частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку піддано негайному виконанню. Проте, ОСОБА_4 вказувала, що відповідач ухилявся від виконання рішення суду щодо поновлення її на роботі за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. В подальшому рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року рішення Кам'янець Подільського міськрайонного суду від 11 січня 2017 року було скасовано, ухвалено нове рішення яким в позові ОСОБА_4 було відмовлено. При цьому, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про її незаконне звільнення з 4 квітня 2016 року та вказав вірну дату звільнення - 11 квітня 2016 року. Також було стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 393 грн. 30 коп. На підстав вказаного рішення суду апеляційної інстанції відповідач 17 лютого 2017 року видав наказ № 15-к, згідно якого, ОСОБА_4, фактично звільнили з 11 квітня 2016 року, про що в трудовій книжці було зроблено відповідний запис. А їй було виплачено 393 грн. 30 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, ________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Семенюк В.В. Провадження № 22-ц/792/595/18

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 53

позивач вказувала, що оскільки фактично її було звільнено з роботи лише наказом № 15-к від 17 лютого 2017 року то, відповідач таким чином не провів з нею повний розрахунок. Також ОСОБА_4 вказувала, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у погіршенні відносин із колегами, порушення законного права на заробіток. на життя. Необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, необхідності звернення до суду за захистом своїх прав. Тому просила суд стягнути з Державного навчального закладу «Подільський центр професійно-технічної освіти» на її користь середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 квітня 2016 року по 17 лютого 2017 року в сумі 16868 грн. 20 коп., стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Під час розгляду справи, ОСОБА_4 уточнила позовні вимоги та просила стягнути на її користь з ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» середню заробітну плату за період з 11 січня 2017 року по 16 лютого 2017 року в сумі 2123 грн. 82 коп., з якої підлягають утриманню відповідні податки і збори, стягнути на її користь середню заробітну плату за весь період затримки при звільненні за період з 17 лютого 2017 року по 13 грудня 2017 року в сумі 16439 грн. 94 коп., стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати, ухвалити нове, яким задоволити її вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд прийшов до невірного висновку про відмову в позові, при цьому невірно застосував положення КЗпП України. Зазначає, що відповідач не виконав рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду про поновлення її на роботі. Однак, вказання судом, що відповідач вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за невиконання рішення суду не може бути підставою для відмови їй в позові. Зазначає, що з по 11 січня 2017 року по 16 лютого 2017 року є час затримки виконання рішення суду та не поновлення її на роботі.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року ОСОБА_4 вказує, що при вирішенні питання про стягнення з неї судового збору на користь держави суд не взяв до уваги, що вона є інвалідом І групи та звільнена від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу на додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року слід задовольнити та додаткове рішення скасувати.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом правильно встановлено, що ОСОБА_4 з 24 травня 2011 року по 4 квітня 2016 року працювала на посаді коменданта гуртожитку ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти».

Наказом №22-к від 31.03.2016 року її було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 січня 2017 року ОСОБА_4 було поновлено на посаді коменданта гуртожитку ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти». Стягнуто з ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» на користь ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2016 року по 11.01.2017 року включно в розмірі 15181 грн. 38 коп., з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць в розмірі 1651,86 грн., з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. Стягнуто з ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» на користь держави 1102,40 грн. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.01.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» про поновлення на роботі відмовлено, змінено дату звільнення з посади коменданта з 11.04.2016 року, стягнуто з відповідача на користь позивачки 393,30 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з якої підлягають утриманню відповідні податки та збори.

Вказане рішення апеляційного суду відповідачем виконано в повному об'ємі, про що не заперечують сторони.

В той же час рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 січня 2017 року в частині негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі і стягнення на її користь середньомісячної заробітної плати за один місяць в розмірі 1651,86 грн., з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі відповідачем виконано не було.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору,

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, яка регулює оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, суд виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не було допущено до негайного виконання рішення суду від 11 січня 2017 року в частині поновлення позивачки на роботі на посаді коменданта гуртожитку і стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць.

Рішення суду в цій частині перебувало на виконанні у державній виконавчій службі, у зв'язку із невиконанням рішення суду державним виконавцем двічі було накладено штраф на боржника ДНЗ «Подільський центр професійно-технічної освіти» у розмірі 5100,00 грн. та 10000,00 грн., однак постановою державного виконавця від 27 лютого 2017 року виконавче провадження було закінчено в зв'язку з ухваленням апеляційним судом Хмельницької області рішення про скасування рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 січня 2017 року та відмову в позові про поновлення на роботі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в позові, оскільки на даний час рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 січня 2017 року скасовано, а отже на час подання позову відсутні правові підстави для виплати позивачу заробітної плати за період з 11 січня 2017 року по 16 лютого 2017 року і відповідно для виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку і стягнення моральної шкоди, в зв'язку з чим права позивача не порушені.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не виконав рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду про поновлення її на роботі та виплату середнього заробітку за один місяць, за період з 11 січня 2017 року по 16 лютого 2017 року є час затримки виконання рішення суду та не поновлення її на роботі, що є підставою для задоволення її позову слід відхилити.

Вказані доводи апелянта спростовуються вищенаведеними обставинами справи, а саме відсутністю правових підстав для виплати позивачу за період з 11 січня 2017 року по 16 лютого 2017 року заробітної плати в зв'язку зі скасуванням рішення суду про задоволення позову позивача про поновлення на роботі та відсутності порушення її трудових прав на час подачі позовної заяви, за захистом яких, як рахує позивач, вона звернулась до суду.

Рішення суду в цій частині ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

В той же час ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. суд першої інстанції неправильно застосував норм матеріального права.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.

Як вбачається з виписки акту огляду МСЕК, ОСОБА_4 є інвалідом першої групи, а отже звільнена від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На вказані обставини справи та норми чинного законодавства суд першої інстанції увагу не звернув та безпідставно стягнув з позивача в дохід держави судовий збір за подання позову, хоча вона є інвалідом 1 групи та на підставі Закону звільнена від сплати судового збору.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року залишити без змін.

Додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2018 року скасувати, судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Судді : (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Л.М. Грох

(підпис) О.І. Ярмолюк

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко