АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 685/407/18
Провадження № 22-ц/792/789/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), П'єнти І.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №685/407/18 за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Христівка» на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року (суддя Бурлак Г.І.) у справі за заявами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Христівка» про визнання договорів оренди землі недійсними. Також позивачі подали заяви про забезпечення позову у виді заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії, а саме здійснювати господарську діяльність на належних їм на праві власності земельних ділянках, які знаходяться на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, до ухвалення судом рішення у справі.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року заяви задоволені. Заборонено ТОВ «Христівка» здійснювати господарську діяльність на земельних ділянках для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9817 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3, 3,0505 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_4, 1,8561 га з кадастровим номером НОМЕР_3, яка належить ОСОБА_5, що знаходяться на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

ТОВ «Христівка», не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати і відмовити у задоволенні заяв про забезпечення позову. Посилається на порушення норм процесуального права. При забезпеченні позову суд втрутився у господарську діяльність товариства. Вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Крім того, заборонивши виконувати сільськогосподарські роботи, суд не пересвідчився чи вирощуються на земельних ділянках сільськогосподарські культури, чи не спричинить заборона втрату врожаю.

У відзивах на апеляційну скаргу представник позивачів посилається на подання апеляційної скарги неповноважним представником.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засідання апеляційного суду учасники справи не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

У зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

При задоволенні заяв про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачеві використовувати земельні ділянки, вчиняти дії, які призведуть до псування, пошкодження чи зниження їх родючості, що може утруднити виконання рішення суду.

Такий висновок суду не відповідає вимогам закону.

Частинами 1 і 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

З абезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року у п. 4 роз'яснив, що при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

На зазначені положення суд першої інстанції уваги не звернув та не врахував того, що заходи забезпечення позову, які просили вжити позивачі, перешкоджатимуть здійсненню господарської діяльності ТОВ «Христівка».

У зв'язку з наведеним, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що вжитий судом захід забезпечення позову у виді заборони здійснення господарської діяльності на земельних ділянках є втручанням у господарську діяльність товариства.

Крім того, суд в ухвалі не зазначив докази і не навів обґрунтування того, що використання земельних ділянок надасть можливість відповідачеві вчиняти дії, які призведуть до псування, пошкодження чи зниження родючості ґрунту.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Посилання представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на те, що апеляційна скарга подана неповноважним представником, не заслуговують на увагу.

В силу ч. 3 і ч. 4 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути довіреність. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (п. 2 ч. 1 і ч. 3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Повноваження представника відповідача Дідича А.М. підтверджені відповідно до наведених вимог закону наявними у матеріалах справи довіреністю №2 від 29 серпня 2017 року, виданою директором ТОВ «Христівка», і копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про судові витрати ТОВ «Христівка» за подання апеляційної скарги підлягають вирішенню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Христівка» задовольнити.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову у виді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Христівка» вчиняти будь-які дії, а саме здійснювати господарську діяльність на земельних ділянках з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_3, що знаходяться на території Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. П'єнта

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай