Справа №442/2558/18
Провадження №2-о/442/81/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи: Дрогобицької міської ради, про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення сесії Дрогобицької міської ради народних депутатів від 15 жовтня 1996 року №289, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №581, виданого на імя ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2012 року.

В обґрунтування заяви покликається на те, що він є спадкоємцем по заповіту після смерті своєї тітки ОСОБА_4, яка померла 08 грудня 2012 року. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0,0400 га для ведення садівництва, що розташована на території міста Дрогобича, садівничий кооператив «Світанок». Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, він отримав відмову, оскільки у Державному акті на землю імя тітки вказано не повно, вказано «Кульчицька Ярослава Іванівна» замість правильної «Кульчицька Ярослава-Іванна Іванівна». Відтак, для захисту своїх прав змушений звертатись до суду.

Заявник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник Дрогобицької міської ради подав до суду заяву, в якій вказав, що з приводу задоволення заяви покладається на думку суду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_5 померла 08 грудня 2012 року.

ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом.

19.03.2018 державний нотаріус Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори видав ОСОБА_3 постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з поданих заявником документів вбачається, що земельна ділянка, вказана у заяві про видачу свідоцтва на спадщину, належить не ОСОБА_3, в ОСОБА_2.

З Державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянину України вбачається, що ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0400 га для ведення садівництва на території м.Дрогобича садівничий кооператив «Світанок».

У статті 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 12. при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту, про який просить заявник, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та мають для заявниці юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення сесії Дрогобицької міської ради народних депутатів від 15 жовтня 1996 року №289, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №581, виданого на імя ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_3, яка померла 08 грудня 2012 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.