СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун.№759/12245/17

пр.№2/759/1919/18

21 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 11800 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн 00 коп., посилаючись на ті підстави, що 28.03.2015 між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3016806. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12. 2015 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, оскільки цивільно-правова відповідальність автомобіля відповідача застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», власник пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП. 28.01.2016 ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 11800 грн 00 коп., у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 33).

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 28.03.2015 між ОСОБА_1 та ТДВ СК «Альфа-Гарант» був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/3016806 (а.с. 17).

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2015, ОСОБА_1 07.08.2015 о 11 год. 15 хв., рухаючись по просп. Науки в сторону Столичного Шосе, 86, керуючи транспортним засобом «Москвич М-2137» д.н.з. НОМЕР_4, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів, чим порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 25).

Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

31.08.2015 потерпілий звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування за збитки завдані в результаті ДТП (а.с. 19).

Відповідно до платіжного доручення №18664 від 28.01.2016 потерпілому було відшкодовано збитки завдані в результаті ДТП у розмірі 11800 грн 00 коп. (а.с. 29).

Внаслідок відшкодування шкоди потерпілій стороні позивач звернувся до відповідача із регресною вимогою №03/1512 від 28.04.2016, в якій просив останнього сплатити на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» грошові кошти у розмірі 11800 грн 00 коп. (а.с. 30), однак відповідачем вказаної вимоги виконано не було.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу.

Отже, керуючись нормами вищевказаного Закону, суд вважає що, права позивача були порушеними, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11800 грн 00 коп. витрат по страховому відшкодуванню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 1600 грн. (а.с. 3).

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами, На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_1) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (юридична адреса: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, п/р 4100, Банк: ПАТ «УкрСиббанк» м. Київ, МФО 351005, Код ) матеріальну шкоду у розмірі 11800 (одинадцять тисяч вісімсот гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_1) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (юридична адреса: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, п/р 4100, Банк: ПАТ «УкрСиббанк» м. Київ, МФО 351005, Код ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 21.05.2018.