Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1572/11-ц

провадження № 61-4524св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: державне підприємство «Морський торговельний порт «Усть - Дунайськ» (відповідач за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2), ОСОБА_1 (третя особа за позовом державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ»), ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідачі: відділ державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції (третя особа за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2), Одеська філія товариства з обмеженою відповідальності «Мультисервіс» (третя особа за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2), товариство з обмеженою відповідальностю «Маркет» (третя особа за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2),

треті особи (за позовом державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ»): Дунайський транспортний прокурор, ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року в складі колегії суддів: Плавич Н. Д., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року державне підприємство «Морський торговельний порт «Усть - Дунайськ» (далі - ДП «МТП « Усть- Дунайськ», Порт) звернулося до суду з позовом до Державної виконавчої служби у Кілійському районі Одеської області (далі - ДВС у Кілійському районі Одеської області), товариства з обмеженою відповідальністю» Маркет» (далі - ТОВ «Маркет»), Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс» (далі - ОФ ТОВ «Мультисервіс»), третя особа - ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що державною виконавчою службою у Кілійському районі Одеської області протягом 2006-2007 року були відкриті виконавчі провадження по стягненню з позивача заборгованості по заробітній платі.

05 вересня 2007 року був накладений арешт на майно, що знаходиться на балансі Порту, судно - плавкран ПК - 178/16, 1985 року забудови, з балансовою та остаточною вартістю станом на 01 жовтня 2007 року 2 091 391,16 грн та 459 314,98 грн, яке на час арешту було передано в оренду і знаходилося в місті Херсон, в Затоні консервного комбінату. Вказане майно є державною власністю.

Порт посилався на те, що не погоджувався з вартістю арештованого майна, експертна оцінка якого ним оскаржувалася в судовому порядку. Інформації про час та місце проведення прилюдних торгів Порт отримав лише 18 грудня 2007 року по факсу. Акт проведення прилюдних торгів плавкрану ПК 178/16 від 19 грудня 2007 року був отриманий Портом лише 28 лютого 2008 року в державній виконавчий службі, незважаючи на неодноразові вимоги надати такий Акт.

Відповідно до даних Акта 19 грудня 2007 року відбулися прилюдні торги з продажу плавкрану, арештоване майно продано за ціною 70 000,00 грн, власником вказаного майна був зазначений ОСОБА_1

Посилаючись на те, що при проведенні прилюдних торгів було порушено Закон України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29 листопада 2001 року зі змінами та доповненнями, позивач не погоджується з вартістю майна, що реалізовано з торгів, було порушено Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27 жовтня 1999 року № 68/5 зі змінами та доповненнями, позивач просив про задоволення позову.

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ДП «МТП «Усть-Дунайськ», треті особи: ВДВС Кілійського управління юстиції Одеської області, ОФ «ТОВ «Мультисервіс», ТОВ «Маркет», про визнання прилюдних торгів проведеними, визнання права власності на майно.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що на прилюдних торгах, які були проведені 19 грудня 2007 року, він брав участь, запропонував вищу ціну за лот № 2 - судно плавкрану - 70 000,00 грн, став переможцем. Сплатив запропоновану ним ціну, йому було видано акт про проведення прилюдних торгів, він вважає, що торги є такими, що відбулися, просив визнати за ним право власності на плавкран ПК 178/16, 1985 року побудови.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2008 року в задоволенні позову Порту про визнання прилюдних торгів недійсними відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на плавучий кран ПК 178/16, 1985 року побудови.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2009 року апеляційна скарга Порту відхилена, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2008 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 січня 2010 року за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області рішення суду першої інстанції від 06 листопада 2008 року, ухвала апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2009 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ДП «МТП «Усть - Дунайськ», ОСОБА_1, третя особа - ДВС у Кілійському районі Одеської області про визнання його добросовісним набувачем.

Зустрічний позов мотивовано тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 04 червня 2009 року, який був укладений на Одеській товарній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останній купив плавзасіб - несамохідний плавучий кран ПК 178/16, 1985 року побудови, договір посвідчений у встановленому законом порядку і є документом, який свідчить про законність угоди.

ОСОБА_2 вважає себе добросовісним набувачем, стверджує, що на час укладання угоди 04 червня 2009 року ОСОБА_1 був власником ПК 178/16 за наслідками проведення прилюдних торгів, тому мав право на укладання угоди з ОСОБА_2, плавзасіб вибув з володіння ОСОБА_1 з його волі, просив визнати за ним право власності на спірний плавучий кран.

У матеріалах справи є звіт незалежної оцінки плавучого крана ПК 178/16 з визначенням його вартості 770 734,00 грн (152 621 доларів США).

При новому розгляді справи в суді першої інстанції за клопотаннями сторін, судом призначено експертизу для визначення ринкової вартості плавкрану ПК 178/16, 1985 року побудови, на час проведення прилюдних торгів станом на 19 грудня 2007 року.

Ухвалою суду від 07 травня 2012 року була призначена експертиза для визначення вартості спірного майна.

Згідно зі звітом експерта Фірми «Інтерсервіс» станом на 19 грудня 2007 року (час проведення прилюдних торгів) ринкова вартість спірного плавкрана становила 105 570,00 грн (20 707 доларів США).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року позов ДП «МТП «Усть-Дунайськ» про визнання прилюдних торгів недійсними залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів законними, визнання права власності на плавзасіб залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_2 про визнання добросовісним набувачем залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час підготовки та проведення прилюдних торгів ДВС у Кілійському районі Одеської області, а також служби, що проводили прилюдні торги, діяли у відповідності з вимогами закону.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, суд виходив з того, що ОСОБА_1 брав участь у прилюдних торгах, став їх переможцем, що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів, Актом державного виконавця про проведення прилюдних торгів. Відповідно до підпунктів 6.1, 6,2, 6.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна встановлено порядок виникнення та набуття права власності, тобто існує позасудовий порядок.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, суд виходив з того, що статтею 16 ЦК України не передбачено такого порядку захисту цивільних прав як визнання добросовісним набувачем.

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року скасовано.

Позов ДП «МТП «Усть-Дунайськ» задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з продажу судна - плавкрану ПК -178/16, 1985 року побудови, Лот № 2, місцезнаходження Лота № 2: місто Херсон Затон консервного комбінату, які відбулися 19 грудня 2007 року, що були затверджені актом державного виконавця від 11 січня 2008 року про проведення прилюдних торгів плавкрану ПК 178/16, протокол № 7151112/2 проведення прилюдних торгів по реалізації майна належного ДП «МТП «Усть-Дунайськ» від 19 грудня 2007 року, затверджений виконавчим директором Одеської філії «Мультисервіс».

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що при розгляді справи суд першої інстанції порушив вимоги матеріального права, не дав оцінку доказам, що зібрані у справі протягом тривалого її розгляду. Торги - це угода, яка визнана недійсною. Внаслідок недійсності угоди третя особа - ОСОБА_1 не набув права власності на спірне майно. На час укладання договору купівлі-продажу на Одеській товарній біржі 04 червня 2009 року ОСОБА_1 не був власником спірного плавкрану, тому не мав право розпоряджатися цим майном. Укладання угоди особою, яка не мала права розпоряджатися цим майном, не породжує правових наслідків для покупця цього майна. Сам факт звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду з позовами дає підставу для висновку, що вказані треті особи шляхом звернення до суду на підставі судового рішення намагаються узаконити свої права на спірний плавкран.

У травні 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року та залишити в силі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року про відмову в задоволенні позову ДП «МТП «Усть-Дунайськ» про визнання прилюдних торгів недійсними.

В іншій частині рішення суду не оскажується, тому не перевіряється судом касаційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними, оскільки головною умовою судового процесу є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Крім того, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними у тому числі незгода боржника з начальною оцінкою майна.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам матеріального права рішення апеляційного суду не відповідає.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що на прилюдних торгах було реалізовано лот № 2 - плавкран ПК 178/16, який на час проведення прилюдних торгів знаходився за адресою: місто Херсон, Затон консервного комбінату. Переможцем вказаних торгів було оголошено ОСОБА_1 згідно з протоколом проведення прилюдних торгів № 7151112/2 від 19 грудня 2007 року, який придбав спірне майно, плав кран, за 70 000,00 грн. У матеріалах справи є Акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 11 січня 2008 року.

Згідно зі звітом про оцінку майна порту - плав крану ПК-178/16 , проведеної за ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 16 січня 2014 року, встановлено, що на час оцінки - 19 грудня 2007 року, загальний технічний стан плавзасобу встановлено як непридатне до експлуатації зі зносом 95 %. Придатність - 5 % в стані розпочатого ремонту. Ринкова вартість плавкрану ПК-178/16 непридатного до експлуатації станом на 19 грудня 2007 року складає без урахування ПДВ 104 570,00 грн.

Згідно з договором купівлі-продажу плавзасобу № 18312, укладеного 04 червня 2009 року, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купив плавзасіб - несамохідний плавучий кран ПК-178/16, 1985 року побудови.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на судно серії PV № 2539 відповідно до записів, внесених у Державний судновий реєстр Херсонського морського торговельного порту від № 559 від 11 червня 2009 року, судновласником ПК-178/16 є ОСОБА_2

Ухвалюючи рішення у справі про відмову в задоволенні позову ДП «МТП «Усть-Дунайськ», суд першої інстанції виходив з того, що під час підготовки та проведення прилюдних торгів ДВС у Кілійському районі Одеської області, а також служби, що проводили прилюдні торги, діяли у відповідності з вимогами закону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при розгляді справи суд першої інстанції порушив вимоги матеріального права, не дав оцінку доказам, що зібрані у справі протягом тривалого її розгляду.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодися неможливо.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Водночас сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Враховуючи вищезазначене, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, суд апеляційної інстанції не перевірив, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Судом установлено, що на виконанні у ДВС станом на 05 вересня 2007 року перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ДП «МТП «Усть-Дунайськ» грошових коштів на користь стягувачів загальним розміром 2 061 234,00 грн, в тому числі заборгованість по заробітній платі. Боржнику було відомо про існування заборгованостей.

У зв'язку з зазначеним, дії державного виконавця у накладенні арешту на майно порту, а саме - судно-плавучий кран ПК-178/16 не порушувало вимоги статті 2 Закону України «Про ведення мораторію на примусову реалізацію майна» та відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Законність накладення арешту на майно ДП «МТП «Усть-Дунайськ» підтверджується додатково рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13 грудня 2007 року, яке набрало законної сили 14 березня 2008 року, ухваленим у справі за позовом ДП «МТП «Усть-Дунайськ» про скасування опису й арешту майна порту - плавучого крану ПК-1178/16 від 05 вересня 2007 року.

Згідно зі звітом від 29 вересня 2007 року про оцінку майна - плав крану ПК-78/16 ринкова вартість судна для реалізації станом на 05 вересня 2007 року з урахуванням технічного стану «не придатний до експлуатації», віку плав крану, який приблизився до списання, експертом визначена в розмірі 51 099,00 грн.

02 листопада 2007 року Кілійський ВДВС направив ДП «МТП «Усть-Дунайськ» лист про проведення оцінки плавкрану.

Позивач отримав даний лист 20 листопада 2007 року, дії державного виконавця щодо оцінки арештованого майна не оскаржив.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звіт про незалежну оцінку плавучого крану ПК-178/16, проведеної відповідно до ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 07 серпня 2012 року, згідно з яким ринкова вартість об'єкту оцінки визначена в розмірі 770 734 грн (152 621 доларів США), не може бути належним доказом, оскільки оцінка цього майна оцінювачем проводилась без огляду плавкрану і без врахування його технічного стану. Крім того, цей висновок спростовується також актом державного виконавця від 05 вересня 2007 року, актом опису й арешту майна від 05 вересня 2007 року.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ДП «МТП «Усть-Дунайськ». Судом встановлено, що під час проведених торгів плавкрану законні права та інтереси позивача порушені не були.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення про відмову у задоволенні позовних вимогДП «МТП «Усть-Дунайськ»про визнання прилюдних торгів недійсними були належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційним судом скасовано законне і обґрунтоване судове рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду відповідно до положень статті 413 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України з ДП «МТП «Усть - Дунайськ» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в суді касаційної інстанції в розмірі 840,00 грн.

Керуючись статтями 141, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року.

Стягнути з державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть - Дунайськ» на користь ОСОБА_2понесені судові витрати за розгляд справи в суді касаційної інстанції в розмірі 840,00 грн (вісімсот сорок гривень).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило