Номер провадження: 22-ц/785/1885/18
Номер справи місцевого суду: 496/1463/15-ц
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,

Гірняк Л.А.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії, рішення головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В., за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду на дії, рішення головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В

27.12.2016 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В. було задоволено частково (т.2, а.с.109-112).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 27.12.2016 року скасовано та скаргу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

11.07.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненою скаргою на порушення ЗУ, ЦПК, ЗУ «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем відділу ДВС Біляївського міськрайнного управління юстиції в Одеській області Олефіром С.В. та на його неправомірні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що 25.08.2015 року вона звернулась до суду із скаргою про порушення ЦПК України, закону «Про виконавче провадження» та неправомірні дії головного державного виконавця Олефіра С.В., 07.08.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48351492. 15.08.2015 року боржнику ОСОБА_3 поштою надійшла табула вручена вказана постанова. Головний державний виконавець до подачі скарги 25.08.2015 року не направляв жодної повістки про виклик боржника до виконавчого відділу для надання необхідної інформації боржнику ОСОБА_3 Таким чином державний виконавець Олефір С.В. порушив ЗУ «Про виконавче провадження» 11.08.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Олефіром С.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При цьому, останнім не було здійснено перевірку майна боржника, що знаходиться за адресою: пров. Пастера, 6 с. Нерубайське Біляївського району Одеської області та його власників, оскільки 1/2 частина житлового будинку, на яку також накладено арешт, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 14.08.2015 року відділом державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про стягнення з неї виконавчого збору, яка також не була їй надіслана, що порушує її права. Вказані постанови не були надіслані та доведенні до відома боржника ОСОБА_3, яка була позбавлена можливості оскарження вказаних постанов та надати свої докази, а також ОСОБА_5 була позбавлена можливості оскаржити постанову, якою було накладено арешт на її частину майна за адресою: пров. Пастера, 6 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області. Таким чином державний виконавець Олефір С.В. грубо порушив ЦПК України, обов'язки та права державного виконавця, Закон України «Про виконавче провадження», ГК України, Конституцію України, ЗУ «Про звернення громадян», тому вона звернулася до суду зі скаргою.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року скаргу ОСОБА_3- задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В. неправомірними в частині порушення порядку накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3.

Зобов`язано головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра Сергія Володимировича скасувати постанову від 11 серпня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3.

Скасовано арешт майна, розташованого за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, пров. Пастера, 6 накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Олефіром С.В. від 11.08.2015 року.

В іншій частині вимоги заявника про:

- визнання дій головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В. неправомірними в частині використовування наданні йому права не відповідно до закону;

- невиконання свого службового обов'язку про обов'язкове доведення інформації боржнику ОСОБА_3;

- порушення порядку накладення стягнення виконавчого збору у сумі 4601,04 грн. на боржника ОСОБА_3;

- ненадсилання відповіді на заяви боржника від 21.08.2015 року, 25.08.2015 року, 14.09.2015 року або надсилання з порушенням строку на відповіді з порушенням ЗУ «Про звернення громадян» по ст. ст. 4,15,20,24,25, Конституції України по ст. ст.20,40;

- визнання за головним державним виконавцем Олефіром С.В. порушення - не доведення постанови від 11.08.2015 року та від 14.08.2015 року з порушенням ч.1 ст.15 ЦК України, що є поважним порушенням прав та свобод боржника ОСОБА_3 та співвласника майна ОСОБА_5 на яке накладено арешт;

- визнання відсутності у боржника ОСОБА_3 майна на яке можна накласти стягнення відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов'язати головного державного виконавця Олефіра С.В. зупинити виконавче провадження на підставі ст. 37 ч.1 п.14 та повернути виконавчий лист стягувачу на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- зобов'язання головного державного виконавця Олефіра С.В. призупинити виконавче провадження відповідно до ст.37 ч.1 п.14 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернути стягувачу ОСОБА_6 виконавчий документ у відповідності до ст. 47 ч.1 п.9 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- визнання порушення Біляївським районним судом Одеської області ЦПК, ЦК, Конституції про доступ громадянки ОСОБА_5 до правосуддя, скаргу ОСОБА_5 від 13.07.2015 року розглянути та приєднати до справи;

- визнання відсутності умов для подачі заяви в.о. начальнику відділу державної виконавчої служби Ярового В.М. про надання дозволу державному виконавцю на примусове входження в житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1;

- визнання неправомірними дій головного державного виконавця в процесі виконання своїх професійних обов'язків по виконавчому провадженню, що нанесли матеріальну (судові, транспортні витрати), моральну, фізичну (нанесення шкоди здоров`ю) та психологічну шкоду як боржнику ОСОБА_3 так і співвласнику майна ОСОБА_5;

- визнання за головним державним виконавцем Олефіром С.В. грубе порушення Законів України при виконанні виконавчого провадження, використовуючи своє службове становище порушуючи своєю діяльністю права та законні інтереси фізичних осіб: боржника ОСОБА_3 та співвласника ОСОБА_8 накладенням арешту на майно за адресою: АДРЕСА_1 з метою збагачення стягувача ОСОБА_6, а також відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення.

На ухвалу суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2015 року Біляївським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист № 496/1463/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошової суми у розмірі 46010,35 грн.

11.08.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Олефіром С.В. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, пров. Пастера, 6 (т. 1 а.с. 77).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.02.2015 року за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, пров. Пастера, 6 (т. 1 а.с. 6-8). Вказане рішення набрало чинності.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, суд першої інстанції погодився з доводами скаржниці ОСОБА_3 про те, що дії головного державного виконавця Біляївського ДВС Олефіра С.В. неправомірні в частині порушення порядку накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3, тому постанова від 11 серпня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а також необхідно скасувати арешт вказаного вище майна. З таким висновком погоджується і судова колегія.

Заявлені вимоги щодо скасування постанови від 14 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 4601,04 грн. та вимоги щодо визнання порушення порядку накладення стягнення виконавчого збору у сумі 4601,04 грн. на боржника ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як визначено у частині 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 28 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ст. 31 вказаного закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, державним виконавцем були вчиненні дії щодо накладення виконавчого збору у розмірі 4601,04 грн. згідно до ЗУ «Про виконавче провадження», що також підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с.88-95, 150-154).

Крім того, вимоги ОСОБА_3 щодо визнання дій головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Олефіра С.В. неправомірними в частині використовування наданні йому права не відповідно до закону; не виконання свого службового обов'язку про обов'язкове доведення інформації боржнику ОСОБА_3; не надсилання відповіді на заяви боржника від 21.08.2015 року, 25.08.2015 року, 14.09.2015 року або надсилання з порушенням строку на відповіді з порушенням ЗУ «Про звернення громадян» по ст. ст. 4,15,20,24,25 Конституції України по ст. ст.20,40; визнання за головним державним виконавцем Олефіром С.В. порушення - не доведення постанови від 11.08.2015 року та від 14.08.2015 року з порушенням ч.1 ст.15 ЦК України, що є поважним порушенням прав та свобод боржника ОСОБА_3 та співвласника майна ОСОБА_5 на яке накладено арешт; визнання відсутності у боржника ОСОБА_3 майна на яке можна накласти стягнення відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов'язати головного державного виконавця Олефіра С.В. зупинити виконавче провадження на підставі ст. 37 ч.1 п.14 та повернути виконавчий лист стягувану на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов'язання головного державного виконавця Олефіра С.В. призупинити виконавче провадження відповідно до ст.37 ч.1 п.14 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернути стягувачу ОСОБА_6 виконавчий документ у відповідності до ст. 47 ч.1 п.9 ЗУ «Про виконавче провадження»; визнання порушення Біляївським районним судом Одеської області ЦПК, ЦК, Конституції про доступ громадянки ОСОБА_5 до правосуддя, скаргу ОСОБА_8 від 13.07.2015 року розглянути та приєднати до справи; визнання відсутності умов для подачі заяви в.о. начальнику відділу державної виконавчої служби Ярового В.М. про надання дозволу державному виконавцю на примусове входження в житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1; визнання за головним державним виконавцем Олефіром С.В. грубе порушення Законів України при виконанні виконавчого провадження, використовуючи своє службове становище порушуючи своєю діяльністю права та законні інтереси фізичних осіб: боржника ОСОБА_3 та співвласника ОСОБА_5 накладенням арешту на майно за адресою: АДРЕСА_1 з метою збагачення стягувача ОСОБА_6

- не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не є переконливими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання. Тому підстави скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 травня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк