Постанова

Іменем України

24 травня 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/796/3313/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф.

суддів: Махлай Л.Д., Кравець В.А.,

розглянувши у в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

у складі судді Гуменюк А.І.

від 31 липня 2017 року

про повернення позовної заяви

у справі № 761/23884/17 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

26 липня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва представником позивача була подана заява про повернення позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідачка через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалась на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали.

Як на підставу скасування ухвали суду посилалась на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 122 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), протягом двох днів не було направлено запит до органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце реєстрації відповідача.

За вказаних обставин просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2017 та прийняти постанову, якою передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

26 липня 2017 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про повернення позовної заяви до відкриття провадження.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив с того, що оскільки провадження у даній справі не відкрито, а позивачем подано заяву про повернення позовної заяви до відкриття провадження у справі, позовна заява разом зі всіма додатками підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 121 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали) позовна заява повертається у випадку, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не з'ясовував обставин щодо місця реєстрації відповідача є необґрунтованим, оскільки як вбачається з матеріалів справи судом у відповідності до вимог процесуального закону, який був чинним на момент надсилання запиту, надіслано до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у м. Києві запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1, а також отримано відповідь на даний запит (а.с. 4-5).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що після постановлення оскаржуваної ухвали було порушено право відповідача, так як позивач звернувся з аналогічним позовом до іншого суду, оскільки у відповідності до положень ч. 5 ст. 121 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), які кореспондуються з положенням ч. 7 ст. 185 ЦПК України в новій редакції, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що в іншому суді перебуває справа з аналогічним позовом, у якій відкрито провадження, однак відповідачка не отримує судові повістки, оскільки позивачем невірно зазначено адресу проживання, не мають правового значення у даній справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді Л.Д. Махлай

В.А. Кравець