18.04.2018 Справа № 363/2669/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі в період з 12.03.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1; визнання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя; визнання автомобіля НОМЕР_2, 3507, 1987 року випуску, д.н.з.НОМЕР_3 спільною сумісною власністю подружжя. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з червня 1997 року вона проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з ОСОБА_4, а 12.08.1998 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2012 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 розірвано, однак вони проживали однією сім'єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_1 у встановлений законодавством шестимісячний строк звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, та дізналась, що на частку спадкового майна претендують дочка та син померлого, від першого шлюбу, відповідачі по справі. За час спільного проживання в шлюбі, на підставі рішення Гаврилівської сільської ради №87 від 24.07.2003 року, ОСОБА_4 отримав у приватну власність земельну ділянку в с. АДРЕСА_3, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку. В подальшому земельній ділянці присвоєно адресу с. АДРЕСА_4 На даній земельній ділянці за час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4, за рахунок спільних трудових затрат та грошових вкладень, зведено капітальну будівлю - літню кухню з сараєм, зроблено криницю, посаджено сад, встановлено паркан. Таким чином, вартість земельної ділянки істотно збільшилась, а тому позивач вважає, що дана земельна ділянка є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Крім того, в період шлюбу, за спільні сімейні кошти придбано автомобіль НОМЕР_5, 1987 року випуску, д.н.з.НОМЕР_3, але вказаний автомобіль було зареєстровано на ім'я чоловіка ОСОБА_4 Таким чином, позивач вважає, що земельна ділянка та автомобіль відносяться до спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою суду від 04.09.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі під час розгляду справи заперечували проти задоволення позову, оскільки вважають, що приватизована ОСОБА_4 земельна ділянка не відноситься до спільного майна подружжя, так як приватизована спадкодавцем у приватну власність, який скористався правом на приватизацію, а також надали відзив на позов.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом до дня смерті ОСОБА_4 ОСОБА_4 спільне селянське господарство, збудували на земельній ділянці по вул. АДРЕСА_5 паркан, літню кухню, криницю, сарай, викопали погріб, посадили сад, а також провели електрику.

Заслухавши позивача та її представника, відповідачів та допитавши в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 12.08.1998 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 актовий запис №1000. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2012 року, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, зареєстрований 12.08.1998 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, актовий запис №1000, залишивши позивачці прізвище «ОСОБА_1».

Як вбачається з витягу із рішення виконавчого комітету Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області №87 від 24.07.2003 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вирішено, передати гр. ОСОБА_4 безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд. Ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_6

Крім того, як вбачається з витягу із рішення виконавчого комітету Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області ХІІ сесії ХХ ІУ скликання №79 від 05.08.2004 року Про затвердження рішень виконкому сільської ради «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» вирішено, затвердити рішення виконавчого комітету №87 від 24.07.2003 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Згідно довідки від 22.06.2017 року №02-33/433 виданої виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області про те, що земельній ділянці, яка належала покійному ОСОБА_4 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присвоєна поштова адреса АДРЕСА_7

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого Вишгородським МРЕВ ДАІ 30.09.2003 року, ОСОБА_4 являвся власником автомобіля НОМЕР_2, 3507, 1987 рок у випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Як вбачається з довідки від 23.05.2017 року №02-33/315 виданої виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області про те, що ОСОБА_4, був зареєстрований з 18.12.1999 року та проживав за адресою: АДРЕСА_8 На день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з ним у вказаній житловій квартирі зареєстровані і проживають по теперішній час ОСОБА_1, яка являється власником особового рахунку, відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, від 06.06.2017 року №02-33/345.

Крім того, як вбачається з акту складеного 05.05.2017 року депутатом по виборчому округу №2 с. Гаврилівка Лук'яненко В.В., та підтверджено сусідами: ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом однією сім'єю з 18.02.1999 року до смерті ОСОБА_4, за адресою АДРЕСА_1.

Майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, частина 3 статті 368 ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Крім того, відповідно до частин 1 статті 62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі в період з 12.03.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження проживання однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі, а саме: свідоцтва про народження дітей, в якому фактичне подружжя в добровільному порядку записаний батьком, виписки з будинкової книжки або паспорта, з якої вбачається, що ОСОБА_4 був прописаний з позивачем, коли виписаний та в зв'язку з чим, ділове, особисте листування, фотографії, з яких було б видно, що фактичне подружжя вважали себе дружиною та чоловіком, вели спільне господарство, піклувалися один про одного.

Крім того, самі по собі свідчення свідків, як доказ проживання позивача та померлого однією сім'єю в період з 12.03.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, не можна брати до уваги, оскільки як зазначили свідки позивач з ОСОБА_4 в цей період часу періодично проживали разом, а не постійно як подружжя.

Крім того, позовна вимога про визнання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_9 спільною сумісною власністю подружжя, також не підлягає задоволенню, оскільки земельна ділянка набута у приватну власність ОСОБА_4 в 2003 році, який скористався своїм правом на приватизацію та являється його особистою приватною власністю.

Разом з тим, позовна вимога щодо визнання автомобіля НОМЕР_2, 3507, 1987 року випуску, д.н.з.НОМЕР_3 спільною сумісною власністю подружжя, підлягає задоволенню, оскільки даний автомобіль придбано під час перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а тому являється спільною сумісною власністю подружжя.

Керуючись статтями 57, 62 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати автомобіль НОМЕР_2, 3507, 1987 рок у випуску, д.н.з. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя О.Д. Рудюк