Справа № 383/789/17
Номер провадження 2/383/51/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замши О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_6 про розірвання договорів оренди землі, та зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_1, приватного підприємця ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПП ОСОБА_6, про розірвання договору оренди землі, укладеного 12 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 щодо земельної ділянки площею 6,26 га та договору оренди землі, укладеного 12 грудня 2010 року між ОСОБА_8 (її дочкою) матір'ю ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 щодо земельної ділянки площею 3,1227 га.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником земельних ділянок площею 6,26 га та площею 3,1227 га, розташованих на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджено державними актами на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 29.03.2002 року та серії НОМЕР_4 від 18.06.2010 року.

12 грудня 2010 року між ОСОБА_8 (дочкою позивачки) в інтересах якої діяла ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, за яким передано в оренду належну позивачу на праві власності земельну ділянку площею 3,1227 га.

Крім того, 12 грудня 2010 року ОСОБА_1 уклала із ФОП ОСОБА_5 договір оренди землі належної їй на праві власності земельної ділянки загальною площею 6,26 га.

Посилаючись на те, що в порушення умов договорів оренди землі, з січня 2015 року і по даний час орендовані земельні ділянки обробляються не ФОП ОСОБА_5, а ПП ОСОБА_6, який їй платить орендну плату, а також сплачує податок за землю, що в силу вимог статті 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договорів оренди землі, оскільки орендар не виконує взятих на себе зобов'язань. Окрім того зазначила, що спірний договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 3,1227 га укладений не з орендодавцем, а іншою особою, оскільки вона є власником вказаної земельної ділянки, а не її дочка ОСОБА_8.

24.11.2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_6, в якому просив усунути перешкоди, які чинять йому ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_6 в користуванні земельним ділянками на підставі спірних договорів оренди землі, шляхом звільнення та повернення йому земельних ділянок у користування.

Зустрічний позов ФОП ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що є орендарем вказаних вище земельних ділянок на підставі договорів оренди землі від 12 грудня 2010 року та до квітня 2015 року він користувався орендованими земельними ділянками та виконував обов'язки орендаря згідно умов договорів оренди.

В 2015 році почалися судові спори щодо орендованих земельних ділянок з боку позивача та фізичне перешкоджання обробляти земельні ділянки, тому протягом часу з 2015 року по 2017 рік він не міг виконувати свої обов'язки орендаря.

Використовував земельні ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі, своєчасно і в повному обсязі сплачував орендну плату протягом 2010-2015 років. За 2016 рік орендну плату не виплачував, оскільки у квітні 2015 року орендодавець самовільно передала земельні ділянки ОСОБА_6, позбавивши таким чином його користуватися земельними ділянками. Вважає, що його право орендаря на оренду земельних ділянок було порушено ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_6 самовільним зайняттям земельних ділянок всупереч умов спірних договорів, а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2017 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом, та вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.53-55).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, просила її задовольнити, додатково пояснивши, що оскільки належні їй земельні ділянки були в занедбаному стані, забур'янені та оброблялися не ФОП ОСОБА_5, а іншою особою фермером ОСОБА_6, якому дозволу на обробіток не надавала, тому за усною домовленістю передала їх у користування ОСОБА_6, який сплачує їй оренду плату. Підтвердила, що орендну плату за спірними договорами оренди землі до 2015 року їй сплачував ФОП ОСОБА_5 Зустрічний позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала з підстав, зазначених в ньому та заперечила проти задоволення зустрічного позову. Подала відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначає про те, що дійсно з січня 2015 року і по даний час належні позивачу земельні ділянки обробляються не ФОП ОСОБА_5, а ПП ОСОБА_6, який сплачує їй орендну плату. Вказані земельні ділянки були передані ПП ОСОБА_6 з тих причин, що землі були забур'янені та не оброблялись ФОП ОСОБА_5 з 2014 року. Окрім того, ФОП ОСОБА_5 з 2015 року по 2017 рік не звертався з вимогами про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, що свідчить про усунення від виконання умов договору.

ПП ОСОБА_6 як третя особа за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом, в судовому засіданні пояснив, що за усною домовленістю з ОСОБА_1 з травня 2015 року здійснює обробіток належних їй земельних ділянок за користування якими сплачує останній орендну плату. Земельні ділянки були в занедбаному стані, коли він їх почав обробляти. Позов не визнав.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 зустрічний позов підтримали з підстав, зазначених в ньому, та заперечили проти задоволення первісного позову, додатково пояснивши, що у квітні 2015 року за нарядом ФОП ОСОБА_5 на орендовану земельну ділянку приїхали трактори та почали здійснювати весняний обробіток землі, але незабаром на поле приїхали ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 зупинила трактори, при цьому остання кричала, що не підписувала договори оренди та вимагала, щоб трактористи з'їхали з її ділянок. Коли трактористи завели трактори, щоб продовжити обробіток, ОСОБА_1 почала жбурляти по тракторам грудками, забігала наперед та ставала перед тракторами, чим перешкоджала продовжувати роботу. З метою уникнення загострення конфлікту та небезпечних наслідків, трактористи вимушені були залишити роботу та поїхати з поля. На початку травня 2015 року ФОП ОСОБА_5 разом з помічником по господарству ОСОБА_3 та дільничним інспектором ОСОБА_12 приїхали до ОСОБА_1 в с. Рощахівку з метою вирішення питання подальшої оренди землі. Однак мирно урегулювати конфлікт не вдалося та у відповідь на пред'явлений примірник договору оренди землі, ОСОБА_1 вихватила його з рук та розірвала, кричала, що вона цей договір не підписувала, щоб землю не сміли обробляти та що свої земельні ділянки вона віддає ОСОБА_6

13.05.2015 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області було відкрито провадження у справі №383/476/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_8, про визнання недійсними договорів оренди землі. Ухвалою суду від 29 березня 2016 року вказану позовну заяву було залишено без розгляду.

Після винесення судом ухвали ФОП ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_1 з приводу оренди її земельних ділянок на що остання заявила, що землі вже оброблені та засіяні ОСОБА_6 та вона не має наміру в подальшому надавати ФОП ОСОБА_5 користуватись земельними ділянками та знову буде звертатися до суду з позовом з приводу того, що вона спірні договори оренди не підписувала. ФОП ОСОБА_5 також зустрівся з ОСОБА_6, який підтвердив, що він обробив землю ОСОБА_1, вклав у неї свої кошти та буде допомагати останній відсуджувати землю. За цей період ОСОБА_1 неодноразово зверталась до поліції із заявами про притягнення ОСОБА_5, ОСОБА_3 за погрози фізичною розправою, погрози скосити посіви на її земельних ділянках, підробку договорів оренди.

22.09.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області відкрито провадження у справі №383/818/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсними договорів оренди землі. Згідно висновків судово-почеркознавчої експертизи від 30.06.2017 року №136 встановлено, що підписи орендодавця в спірних договорах оренди землі виконані ОСОБА_1 На підставі заяви ОСОБА_1 ухвалою суду від 18 серпня 2017 року вказану позовну заяву залишено без розгляду.

ФОП ОСОБА_5 до 2017 року не звертався з вимогами про усунення перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками, оскільки були судові позови. Також вказали, що відповідач користувався послугами фермера ОСОБА_6 по обробітку земельних ділянок, а не передавав їх у користування.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити повністю, а зустрічний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 18.06.2010 року Бобринецькою районною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,1227 га, яка розташована на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.9).

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 29 березня 2002 року Бобринецькою районною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6,26 га, яка розташована на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.10).

12 грудня 2010 року між ОСОБА_1 від імені ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди землі терміном на десять років, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.03.2011 року за №00173, за яким об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 3,1227 га, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, належна ОСОБА_1 згідно Державного акту серії НОМЕР_4, що підтверджується копією договору (а.с.7).

12 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди землі терміном на десять років, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.03.2011 року за №00175, за яким об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 6,26 га, яка знаходиться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, належна ОСОБА_1 згідно Державного акту серії НОМЕР_3, що підтверджується копією договору (а.с.8).

Крім того, судом встановлено, що договори оренди землі від 12 грудня 2010 року є чинними, такими, що відповідають волевиявленню сторін договору, містять усі істотні умови, встановлені Законом України «Про оренду землі», спрямовані на настання наслідків, які в них передбачені, тобто повинні виконуватися сторонами договору.

Відповідно до ст.93 ЗК України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької і іншої діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень статей 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі та своєчасного й безпосереднього внесення орендної плати.

Припинення орендарем використання земельної ділянки за цільовим призначенням та залучення до обробітку землі інших юридичних осіб, внесення цими юридичними особами орендної плати, виходить за межі господарської діяльності, яку орендар вправі здійснювати самостійно без згоди орендодавця.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Позивач просила розірвати договори оренди землі з підстав припинення орендарем використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження позовних вимог позивач посилався як на докази на показання свідків.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що орендує земельну ділянку, яка знаходиться поряд із земельною ділянкою ОСОБА_1 та він бачив, що у 2013 році земельна ділянка позивачки в занедбаному стані була засіяна. Припускає, що у 2014 році земельну ділянку обробляв фермер ОСОБА_2, оскільки бачив як його сільськогосподарська техніка здійснювала обробіток землі. Після 2014 року земельна ділянка не засівалася, була залишена під пар, а в кінці вересня 2015 року земельну ділянку засіяв ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що у 2013 році земельні ділянки позивачки були в занедбаному стані, а саме були забур'янені. Урожай на земельній ділянці був зібраний. З 2015 року земельними ділянками позивачки користується ОСОБА_6, хто до цього їх обробляв йому невідомо.

На думку суду позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 не надано належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ФОП ОСОБА_5 порушує умови спірних договорів оренди землі щодо безпосереднього використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Тих обставин, на які посилається позивач ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог, не доводять і пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 Так, свідок ОСОБА_9 достовірно не повідомив, хто користувався земельною ділянкою позивача у 2014 році, а лише припустив, що обробіток землі здійснював фермер ОСОБА_2, оскільки бачив на полі його сільськогосподарську техніку. Свідок ОСОБА_10 повідомив лише про обставини обробітку землі у 2013 році, вказавши, що вона була засіяна та був зібраний врожай.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстави позову не доведені належними та допустимими доказами, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі задоволенню не підлягає.

Сам факт не обробітку земельних ділянок ФОП ОСОБА_5 не свідчить про невиконання орендарем умов договору, оскільки ця бездіяльність орендаря була обумовлена діями самого позивача, яка чинила перешкоди шляхом заборони здійснення обробітку безпосередньо на полі та зверталась до суду з позовами про визнання недійсними договорів оренди землі і самовільно, без розірвання договорів оренди, передала земельні ділянки в оренду іншій особі.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків з боку відповідача.

Так, свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює у ФОП ОСОБА_5 трактористом та навесні 2015 року приїхав на земельну ділянки ОСОБА_1 для її обробітку під пар. Через деякий час приїхала ОСОБА_1 з іншими особами, яка заборонила працювати на її земельній ділянці. Йому відомо, що з 2013 року по 2014 рік земельні ділянки позивачки обробляв ОСОБА_5, оскільки особисто здійснював їх обробіток. Після 2015 року не здійснював обробіток земельних ділянок позиваяки.

Свідок ОСОБА_12, який працює старшим дільничним інспектором Бобринецького відділення поліції, пояснив, що у 2015 році ОСОБА_5 попросив його як дільничного бути присутнім при розмові з ОСОБА_1 з приводу того, що остання чинить перешкоди та не дозволяє йому здійснювати обробіток орендованих земельних ділянок. Під час розмови ОСОБА_1 повідомила, що не надасть ФОП ОСОБА_5 земельні ділянки для обробітку, вказавши що вони вже засіяні іншим орендарем.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями

Вказана норма спеціального закону кореспондується із нормою ст.391 ЦК України щодо права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_5 як орендар земельних ділянок, належних ОСОБА_1, в силу вимог ст.27 Закону України «Про оренду землі», має право на захист його права на орендовані земельні ділянки нарівні із захистом права власності на земельну ділянку, зокрема, має право на усунення перешкод у користуванні ними, тобто має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у випадку, якщо такі перешкоди чинить орендодавець.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 з 2015 року по теперішній час чиняться перешкоди ФОП ОСОБА_5 у використанні об'єкту оренди за договорами оренди землі від 12 грудня 2010 року згідно з їх умовами та метою, яка перешкоджає орендарю здійснювати їх обробіток та самовільно, без розірвання договорів оренди землі, передала земельні ділянки у користування ПП ОСОБА_6 Про наявність перешкод у користуванні ФОП ОСОБА_5 орендованими земельними ділянками також свідчать судові позови ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди землі (а.с.45-47).

Отже, позивачем за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_5 доведено факт порушення його прав на орендовані земельні ділянки з боку орендодавця ОСОБА_1 з урахуваннням того, що спірні договори оренди є чинними, підписані сторонами, відповідають їх внутрішній волі та спрямовані на настання наслідків, обумовлених у них.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що зустрічний позов ФОП ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками шляхом зобов'язання ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_6 звільнити та повернути земельні ділянки у користування ФОП ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1, ПП ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_5 судові витрати по 800 грн. з кожного. Судові витрати за позовом ОСОБА_1 суд покладає на позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 93, 124, 125 ЗК України, ст.ст. 391, 651 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 13, 24, 25, 27, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі, укладеного 12.12.2010 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 6,26 га., що розташована на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області - відмовити повністю.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі, укладеного 12.12.2010 року між ОСОБА_1 від імені ОСОБА_8 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 3,1227 га., що розташована на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області - відмовити повністю.

Судові витрати за позовом ОСОБА_1 покласти на позивача ОСОБА_1.

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_1, приватного підприємця ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 земельною ділянкою площею 6,26 га., номер земельної ділянки на плані 480 згідно Державного акту НОМЕР_5 та земельною ділянкою площею 3,1227 га., номер земельної ділянки на плані 655, згідно Державного акту НОМЕР_6, які знаходяться на території Миколо-Бабанської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та передані у користування на підставі договорів оренди від 12.12.2010 року, укладених між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 шляхом зобов'язання ОСОБА_1 та приватного підприємця ОСОБА_6 звільнити та повернути земельні ділянки у користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_1, приватного підприємця ОСОБА_6 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 судові витрати - по 800 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін у справі:

- позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

- відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_5, місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

- відповідач, третя особа, яка не заявляє позовних вимог щодо предмет спору - приватний підприємець - ОСОБА_6, місце проживання: АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_9.

Повне судове рішення складено 25.05.2018 року.

Суддя О.В. Замша