Справа № 635/5567/16-ц
Провадження № 2/635/367/2018
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

23 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання Желізова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Садове товариство «Електровозник» про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю садового будинку та виключення його із спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Садове товариство «Електровозник» про поділ спільного сумісного майна подружжя, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю садового будинку та виключення його із спільної сумісної власності подружжя.

Ні позивач за первісним позовом, ні його представник повторно в призначені судові засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

В призначені судові засідання повторно ні позивач за зустрічним позовом, ні його представник не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу частини третьої статті 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач за первісним позовом та його представник, а також позивач за зустрічним позовом та його представник, повторно не зявилися до суду без поважних причин.

Згідно вимог частин пятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічне положення також закріплено в пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України, згідно якого суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначено в правовому висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-24063ск15), незалежно від причини повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому слід звернути увагу на те, що законодавець вказав суду на те, що позовна заява залишається без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання, незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Крім того, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог частин першої статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обовязком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що позивач за первісним позовом та його представник, а також позивач за зустрічним позовом та його представник, повторно не з'явилися у судове засідання, не направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе залишити первісний позов та зустрічний позов без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина третя статті 257 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.131, 223, 257, 258-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Садове товариство «Електровозник» про поділ спільного сумісного майна подружжя - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю садового будинку та виключення його із спільної сумісної власності подружжя - залишити без розгляду.

Розяснити позивачам, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє їх прав на повторне звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Я.А. Шинкарчук