Справа № 347/677/18
Провадження № 2/347/448/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

при секретарі: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Із позовних вимог вбачається, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не хоче добровільно надавати їй матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, а вона сама не в силі її утримувати, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Окрім того, на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який залишився на її утриманні, після загибелі батька. Тому вона змушена звернутися до суду про визначення та примусове стягнення з відповідача необхідних коштів.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не зявляється, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, заяв про відкладення від нього не надходило. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі зареєстрували шлюб 21.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 141541 від 21.11.2014 року (а.с.4).

В шлюбі народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини записано відповідача по справі ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 341324 від 29.06.2017 року (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії свідоцтва про народження серії 1-НМ № 106149 від 05.08.2008 року (а.с.6), позивачка є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки виданої виконкомом Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області від 12.04.2018 року № 1040 (а.с.7) та акту обстеження матеріально-побутових умов життя виданого Косівською міською радою від 12.04.2018 року (а.с.8), ОСОБА_1 проживає у власній квартирі з дочкою та сином. Чоловік, який прописаний за цією адресою не проживає, матеріальне забезпечення дочки ОСОБА_1 проводить самостійно.

Таким чином, суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, що передбачено ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні.

Суд звертає увагу, що відповідач є особою молодого віку, отже спроможний сплачувати аліменти в у розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку із 13.04.2018 року.

На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263-265, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1), аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дня подачі позову, а саме із 13.04.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4), 704,80 гривень судового збору до державного бюджету надходжень: (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

У відповідності до п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Б.В. Сабадах