Справа № 544/418/18
№ пров. 2/544/262/2018
Номер рядка звіту 49
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 травня 2018 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Ощинської Ю.О.,
з участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на підставі рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2008 року з нього в користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, народження 15 січня 2007 року у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що 14 травня 2013 року він вдруге одружився, у шлюбі у нього народилось двоє дітей. Зазначає, що дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, малолітні діти перебувають на його утриманні, також він потребує постійного лікування, адже хворіє на хронічний панкреатит, ніде не працює, перебивається випадковими заробітками. Просив зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в сумі 930 гривень щомісячно.
Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення суду та в подальшому стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
29 травня 2018 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Як достовірно встановлено в судовому засіданні, сторони до 13 лютого 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданим 13.02.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області (а.с. 9).
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, народження 15 січня 2007 року (а.с. 6).
На підставі рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2008 року з ОСОБА_1 в користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, народження 15 січня 2007 року у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2008 і до досягнення дитиною повноліття.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, п. 23. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Судом було встановлено, що 14 травня 2013 року позивач вдруге одружився, що стверджується копією свідоцтва про шлюб та у нього в шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_5, народження 01 червня 2013 року та ОСОБА_6, народження 23 лютого 2018 року, що відповідно підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8, 10).
Теперішня дружина позивача ОСОБА_7, яка не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці та малолітні діти позивача проживають з ним та перебувають на його утриманні (а.с. 11), тому такі обставини в їх сукупності свідчать про зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.
Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального стану розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сімї. Під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоровя.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей.
Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: з 1 січня 2018 року 930 гривень, з 1 липня 972 гривень, з 1 грудня 1013,50 гривень.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обовязок батьків утримувати дитину, те що на утриманні позивача також перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці та малолітні діти, а також те, що позивач потребує постійного лікування, ніде не працює, перебивається випадковими заробітками, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на підставі рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28.11.2008 з 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 930 грн.
Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітніх дітей, обов'язок по утриманню яких покладений на обох сторін по справі.
Крім того, відомості про те, що позивач на даний час ніде не працює і приймає участь у наданні матеріальної допомоги шляхом сплати аліментів, також підтверджується листом Чемеровецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 11.05.2018 де зазначено, що в ході проведення виконавчих дій джерел доходу ОСОБА_1 не виявлено. Боржник сплачує кошти самостійно (а.с. 26-27).
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аналіз положень ст. 191 і ст. 192 СК України дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що «присудження аліментів» і «зміна розміру аліментів» - це є різні поняття, якщо у першому випадку йдеться про вирішення вперше спору про стягнення аліментів, то у другому випадку про зміну порядку, розміру вже стягуваних аліментів. Отже, для вирішення вперше спору про стягнення аліментів з метою захисту інтересів дитини спеціальною нормою закону (ч. 1 ст. 191 СК України) передбачено стягнення аліментів за рішенням суду з дня предявлення позову. А для судових рішень у спорах про зміну розміру аліментів законом передбачений загальний порядок, тобто змінений розмір аліментів стягується з дня набрання судовим рішенням законної сили (ст. 273, ст. 384 ЦПК України). Саме з цих підстав у абзаці 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року розяснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 184, 192, 273 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити у повному обсязі.
Змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2008 року та в подальшому стягувати з ОСОБА_1, народження 07 липня 1976 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, народження 03 листопада 1986 року, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, народження 15 січня 2007 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 930 (девятсот тридцять) гривень, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Після набрання даним рішенням суду законної сили зобовязати Чемеровецький районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області повернути до Чемеровецького районного суду виконавчий лист № 2-892.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.О.Ощинська