Справа № 640/1991/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.02.2018 року звернулась із позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, житловою площею 35,7 кв. м., загальною площею 56,7 кв.м., після смерті 09 квітня 2002 року батька, ОСОБА_2.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 року підготовче провадження по вищевказаній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2, який помер 09 квітня 2002 року та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, кв.46. Після його смерті залишилася спадщина, а саме: квартира АДРЕСА_2, автомобіль марки ВАЗ 2106, 1988 року випуску, грошові внески з належними до них різного роду компенсаціями, відсотками та начисленнями на рахунку №29215 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/044, на рахунку №14045 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/016, що належать померлому на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком. Після смерті батька спадкоємцями його майна є донька позивачка та дружина, мати позивачки - ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 звернулася до Першої Харцизької держнотконтори з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк, у зв*язку з чим було заведено спадкову справу №222/2002. ЇЇ мати, ОСОБА_3, відмовилася на користь позивачки від своєї частки в спадщині. 08 квітня 2003 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1988 року випуску та на грошові внески з належними до них різного роду компенсаціями, відсотками та начисленнями на рахунку №29215 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/044, на рахунку №14045 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/016, що належали померлому на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком. Свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 позивачка не оформила за сімейними обставинами, проте після смерті батька сплачувала комунальні послуги за квартиру, підтримувала її у технічно справному стані. 26.08.2012 року, її мати ОСОБА_3 померла. З приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 позивачка звернулася до Третьої Харківської державної нотаріальної контори, проте 12.01.2018 року отримала відповідь про відмову у видачі зазначеного свідоцтва, посилаючись на те, що спадкова справа №222 до майна померлого 09.04.2002 року ОСОБА_2 була заведена Першою Харцизької держнотконторою Донецької області, яка знаходиться на території України, де органи держаної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а архів держнотконтори не був вивезений на територію України, на якій ці органи здійснюють свої повноваження. За таких обставин, позивачка була вимушена звернутися з даним позовом до суду

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, представник позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками. Подав до суду заява, в якій просить розглянути справу у відсутності відповідача та постановити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою про зміну прізвища. (а.с. 5-6).

9 квітня 2002 року батько позивачки - ОСОБА_2 помер. (а.с. 7- свідоцтво про смерть від 10.04.2002 року). На час смерть ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 67а, кв. 46.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина: квартира АДРЕСА_2, автомобіль марки ВАЗ 2106, 1988 року випуску, грошові внески з належними до них різного роду компенсаціями, відсотками та начисленнями на рахунку №29215 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/044, на рахунку №14045 в філії Ощадбанка міста Харцизька № 5373/016, що належали померлому на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком. (а.с. 11-14).

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями майна, що залишилось, є позивачка ОСОБА_1 та дружина померлого - ОСОБА_3

Позивачка звернулась до Першої харцизької держнотконтори Донецької області з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк, у звязку з чим була заведена нотаріальна справа №222/2002, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №50540722. Дружина померлого, ОСОБА_3, відмовилась на її користь від своєї частки в спадщині.

8 квітня 2003 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1988 року випуску, та на грошові внески з належними до них різного роду компенсаціями, відсотками та начисленнями на рахунку №29215 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/044, на рахунку №14045 в філії Ощадбанка міста Харцизька № 5373/016, що належать померлому на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком. (а.с. 9). Свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 позивачка не отримала.

26 серпня 2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть . (а.с. 10).

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина друга статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2003 року ВАЕ №866631, виданого державним нотаріусом ОСОБА_4 Першої харцизької державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна ОСОБА_2, померлого 9 квітня 2002 року є його дочка, ОСОБА_1, в тому числі на долю від якої відмовилась на її корись дружина померлого - ОСОБА_3.

Спадкове майно, на яке видано вищевказане свідоцтво, складається з: автомобіля марки ВАЗ 2106, 1988 року випуску, грошових внесків з належними до них різного роду компенсаціями, відсотками та начисленнями на рахунку №29215 в філії Ощадбанка міста Харцизька №5373/044, на рахунку №14045 в філії Ощадбанка міста Харцизька № 5373/016, що належать померлому на підставі ощадних книжок, виданих Ощадбанком.

Свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 позивачка не оформила, але після смерті батька сплачувала комунальні послуги за квартиру.

Згідно наданого суду технічного паспорта квартира АДРЕСА_3 на третьому поверсі пятиповерхневого будинку та складається з 2-х кімнат житлового площею 35,7 кв.м., у тому числі одна кімната 19,0 кв.м., друга 16,7 кв.м., загальна плаща квартири 56,7 кв.м.

Відповідно до пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена

Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 27.08.2012 року, ОСОБА_3 померла 26.08.2012 року у м. Харків, про що 27.08.2012 року складено відповідний актовий запис № 11258.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-5 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані ні лінії зіткнення» місто Харцизьк Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

12.01.2018 року позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про права на спадщину на квартиру АДРЕСА_1. Відмовляючи нотаріус послалася на те, що спадкова справа №222 до майна померлого 09.04.2002 року ОСОБА_2 була заведена Першою харцизькою держнотконторою Донецької області. Оскільки вказана держнотконтора знаходиться на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а архів держнотконтори не був вивезений на територію України, на якій ці органи здійснюють свої повноваження, з питання оформлення спадкового права на вищевказану квартиру мені рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до пп. 2.4 п. 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документу) та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи

Як вбачається з даних з офіційного сайту Головного територіального управління Донецької області, а також відповіді на звернення, Перша харцизька державна нотаріальна контора фактично не перемістилась на територію України, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24 -753/0/ 4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, п. 3.1 - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку.

Суд вважає, що надані позивачкою докази на підтвердження факту звернення у встановленому законом порядку до нотаріальної контори в м. Харцизьк з заявою про прийняття спадщини (до часу настання тимчасової окупації території) та факту прийняття спадщини (видача свідоцтва на право на спадщину на автомобіль та грошові внески); заведення спадкової справи за українським законодавством та не передання її до державного нотаріального архіву, підтвердженні її родинні звязки із спадкодавцем (свідоцтво про народження, довідка про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища); - відсутність закликання інших осіб до спадкування, що підтверджується в тому числі і відповіддю Восьмої Харківською державною нотаріальної контори від 04.05.2018 року.

З огляду на об'єктивні причини - тимчасову окупацію території Донбасу та недостатнє правове врегулювання цього питання, вона позбавлена можливості завершити оформлення свого права - отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру в нотаріальному порядку.

Тобто, виник цивільно - правовий спір, а відтак іншого способу захисту своїх невизнаних прав спадкоємця, як звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно, позивачка не має. Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Потреба захисту прав власності в порядку визначеному ст. 392 ЦК України виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, та передумовою якого є відсутність іншого, крім судового шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 259,265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_1) до територіальної громади в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, житловою площею 35,7 кв. м., загальною площею 56,7 кв.м., після смерті 09 квітня 2002 року батька, ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :