Справа № 324/441/18
Провадження № 2/324/395/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Таран Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працює у ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 20.06.2000 року до теперішнього часу та займає посаду контролера енергозбуту 3 групи кваліфікації Пологівського РЕМ. Протягом 2016 та 2017 років відповідач несвоєчасно виплачує їй заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів, а з вересня 2017 року взагалі виникла стійка заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати, що, в свою чергу, порушує її конституційно захищене право на своєчасне одержання винагороди за працю. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.09.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 23910,89 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов.

Представник відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності і відмовити у задоволенні позову з урахуванням обставин, викладених у відзиві та довідці про невиплачену зарплату. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що станом на 20.04.2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» знаходиться в складному фінансовому становищі. У період з липня по вересень 2017 року постановами НКРЕКП №1104 від 07.09.2017 року, №1053 від 29.08.2017 року, №942 від 25.07.2017 року, крім відрахувань коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії, було встановлено суми додаткових щодобових відрахувань (утримань) коштів з поточних рахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго» у розмірі 12 млн.грн. на добу у липні 2017 року, 19 млн.грн. на добу у серпні 2017 року, 4 млн.грн., 12,5 млн. грн. на добу у вересні 2017 року, 3,8 млн. грн. на добу у жовтні 2017 року, 1,5 млн.грн. в листопаді 2017 року, 2,6 млн.грн. на добу в січні 2018 року. Крім цього, відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2016 року по справі № 808/3230/16, залишеної в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 року, були визнані протиправними постанови НКРЕКП №1780 від 05.10.2016 року, №1840 від 17.10.2016 року, №1872 від 21.10.2016 року в частині встановлення відповідачу додаткових щодобових відрахувань, що додатково свідчить про протиправність дій НКРЕКП щодо відповідача по встановленню таких щодобових відрахувань. Таким чином, внаслідок встановлення НКРЕКП в липні 2017 - січні 2018 року для ПАТ «Запоріжжяобленерго» при визначені алгоритму перерахування коштів нульового алгоритму або сум додаткових щодобових утримань коштів з поточних рахунків ПРТ, які унеможливили фактичне надходження коштів із поточного рахунку із спеціальним режимом використання на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», всі кошти, які надходили та надходять на рахунок із спеціальним режимом використання відповідача перераховуються установою уповноваженого банку на рахунок ДП «Енергоринок», а НКРЕКП свідомо не виконує обов'язок по забезпеченню додержання прав і законних інтересів ПАТ «Запоріжжяобленерго», пов'язаних із виплатою/отриманням заробітної плати, та перешкоджає виконанню обов'язку щодо гарантування надійного соціального захисту працівників відповідача. Окрім того, на підтвердження часткової сплати заборгованості перед позивачем, відповідачем було подано до суду довідку про невиплачену зарплату, відповідно до якої станом на 01.06.2018 року заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем складає 16585,53 грн.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР №2148-VIII від 19.10.1973 року, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом з копії трудової книжки серії БТ-ІІ №0827035 встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийнята на роботу до ПАТ «Запоріжжяобленерго» 20.06.2000 року і працює станом на час розгляду справи на посаді контролера енергозбуту 3 групи кваліфікації Пологівського РЕМ.

Відповідно до наданої відповідачем до суду довідки про невиплачену заробітну плату, протягом вересня 2017 року - лютого 2018 року ОСОБА_1 не отримує у строки, визначені ст. 115 КЗпП України, заробітну плату.

Зазначені обставини визнані відповідачем і, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню.

Таким чином, відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі.

Вирішуючи питання щодо розміру невиплаченої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд враховує зазначене.

Згідно наданої відповідачем довідки про невиплачену зарплату ОСОБА_1 розмір заборгованості відповідача перед позивачем по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року з урахуванням часткового добровільного погашення заборгованості станом на 01.06.2018 року складає 16585,53 грн.

Разом із тим, у позові позивач наполягає на тому, що обґрунтований розрахунок суми, яка має бути стягнута на її користь з відповідача, ґрунтується на даних в останньому наданому їй ПАТ «Запоріжжяобленерго» розрахунковому листі за лютий 2018 року, в якому зазначено, що заборгованість по заробітній платі з урахуванням часткових виплат станом на 01.03.2018 року складає 23910,89 грн.

Таким чином, у зв'язку із частковим добровільним погашенням відповідачем заборгованості перед позивачем по виплаті заробітної плати під час судового розгляду, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а стягненню підлягає нарахована, але фактично не виплачена заробітна плата у розмірі 16585,53 грн.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги доводи відповідача про скрутне фінансове становище та залежність виплати заробітної плати від встановлення НКРЕКП в липні 2017 - січні 2018 року для ПАТ «Запоріжжяобленерго» при визначені алгоритму перерахування коштів нульового алгоритму або сум додаткових щодобових утримань коштів з поточних рахунків ПРТ, які унеможливили фактичне надходження коштів із поточного рахунку із спеціальним режимом використання на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», як підставу для відмови у задоволенні позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.1.ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 488,88 грн. (704,80 грн. * 16585,53 грн. / 23910,89 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», адреса: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нараховану, але не виплачену станом на 01.06.2018 року заробітну плату у розмірі 16585,53 грн. (шістнадцять тисяч пятсот вісімдесят п'ять гривень 53 копійки). Виплату зазначеної суми провести за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», адреса: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , на користь держави судовий збір у розмірі 488,88 грн.(чотириста вісімдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: