Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/1041/17Головуючий у 1-й інстанції Крамаренко А.І.
Пр. № 22-ц/778/1828/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді - доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТІК-СХІД» (надалі - ТОВ «ЛОГІСТІК -СХІД») про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3, як поручителя, заборгованість за кредитним договором ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД» № б/н від 15.08.2011 року станом на 30.12.2016 року у розмірі 449118,60 грн. (449118,60 грн. - заборгованість за кредитом), від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 6736,78 грн.

В обґрунтування свого позову Банк зазначав, що 15.08.2011 року між Банком та ТОВ «ЛОГІСТІК -СХІД» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої ТОВ «ЛОГІСТІК -СХІД» приєднався до умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, які разом з Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 15.08.2011 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. 01.12.2015 року у ТОВ «ЛОГІСТІК - СХІД» з'явилася прострочена заборгованість, яка станом на 30.12.2016 року складає 921032,60 грн., у тому числі 449118,60 грн. -заборгованість за кредитом, 267107,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 204806,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Поручителем за своєчасне виконання умов договору поруки ТОВ «ЛОГІСТИК-СХІД» перед Банком є ОСОБА_3 згідно із договором поруки № POR989 від 24.10.2014 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року (а.с. 163-166) в задоволенні позову Банку у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 173-177) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою апеляційного суду (а.с.181) апеляційне провадження у цій справі за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.183).

У судове засідання 24 травня 2018 року повідомлені про час і місце розгляду цієї справи апеляційним судом належним чином, з додержанням вимог ЦПК України, у тому числі третя особа ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД» через відповідача ОСОБА_3, що узгоджується із вимогами ЦПК України, (а.с. 187), відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД» не з'явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, своїм право на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі не скористались.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.21017 року, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання відповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД» і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника Банку за довіреністю (а.с. 199) Ковалишкіна В.В.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Банку, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач та третя особа із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у задоволенні його позову у цій справі, керувався ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України та виходив із того, що кредитором були пропущені строки пред'явлення вимог до поручителя, позовні вимоги є необґрунтованими.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

В силу вимог ст. 263 ЦПК України: 1. судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; 2. законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.3. судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; 4. при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; 5 обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; 6. якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно із ст. 264 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦК України не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушено судом першої інстанції норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Встановлено, що 15.08.2011 року між Банком та третьою особою ТОВ «ЛОГІСТІК - СХІД» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої ТОВ «ЛОГІСТІК -СХІД» приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, яки разом з Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 15.08.2011 р та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору (далі договір банківського обслуговування), відповідно до якого 31.10.2015 року останній отримав кредит у розмірі 450000,00 грн. і відповідно до умов договору зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором банківського обслуговування (а.с. 9-26).

Також, 24.10.2014 року між Банком та Євсєльєвою Н.М. був укладений договір поруки № POR989 (а.с. 33-34), за яким остання поручилась за виконання ТОВ «ЛОГІСТІК -СХІД» зобов'язань, що виникають з договору банківського обслуговування, у тому ж розмірі, що й позичальник.

У ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД» перед Банком заборгованість за вищезазначеним договором станом на 30.12.2016 року складає 921032,60 грн., у тому числі 449118,60 грн. - заборгованість за кредитом, 267107,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 204806,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком Банку (а.с. 30-32), який відповідачем у цій справі у суді першої інстанції не спростовувався.

Банк у цій справі просив стягнути з відповідача, як поручителя, заборгованість станом на 30.12.2016 року, 449118,60 грн., яка складається із 449118,60 грн. - заборгованості за кредитом.

Суд має розглядати дану справу саме в межах позовних вимог Банку.

Банк, як позивач у цій справі, в силу вимог ст. 20 ЦК України здійснює захист свого порушеного права на свій розсуд.

Помилковими є висновки суду першої інстанції у цій справі про те, що порука ОСОБА_3 припинилась на підставі ст. 559 ч. 4 ЦК України, оскільки 25.06.2016 року Банк направив на адресу поручителя ОСОБА_3 претензію від 21.06.2016 року про погашення простроченої заборгованості (станом на 21.06.2016 року у вигляді простроченої заборгованості за тілом кредиту - 829779,83 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 274889,11 грн., заборгованості з пені - 191634,71 грн.), що підтверджується описом вкладення до цінного листа зі штампом поштового відділення від 24.06.2016р та фіскальним чеком оплати поштового відправлення від 25.06.2016 року (а.с. 36-37), а з цією позовною заявою у цій справі Банк звернувся до суду першої інстанції 22 лютого 2017 року, що підтверджується Експрес-накладною № 5022 поштової служби «Нова пошта» (а.с. 39).

Оскільки, в силу вимог ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом

Вищезазначена претензія Банку (а.с. 35) за своїм змістом не є вимогою Банку про дострокове стягнення всієї заборгованості за вищезазначеним договором в порядку ст. 1050 ЦК України, а тому останньою Банком не змінювався строк виконання основного зобов'язання за вищезазначеним договором Банку із ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД».

Крім того, строк дії вищезазначеного договору поруки між Банком та ОСОБА_3 (п. 4.1) становить 15 (п'ятнадцять) років та, відповідно, закінчується 24.10.2019 року.

Тому, Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом про стягнення заборгованості за тілом кредиту у цій справі до поручителя ОСОБА_3 в межах дії договору поруки.

В силу вимог ст. ст. 543 ЦК України та умов договору поруки поручитель ОСОБА_3 відповідає перед Банком у тому ж розмірі, що і боржник ТОВ «ЛОГІСТІК-СХІД».

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

Звідси, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року у цій справі слід скасувати, позов Банку задовольнити; стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за договором № б/н від 15.08.2011 року станом на 30.12.2016 року у розмірі 449118,60 грн., яка складається із 449118,60 грн. заборгованості за кредитом.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у разі задоволення позову Банку у цій справі, з відповідача ОСОБА_3 на користь Банку слід стягнути судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 16841,95 грн. (розрахунок:6736,78 грн. - судовий збір за подачу позову а.с. 1 + 10105,17 грн. - судовий збір сплачений , сплачений за подачу апеляційної скарги а.с. 172).

Керуючись ст.ст. 12, 141, 368, 371 - 372, 374, 376, 381-384, п. п. 8, 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2018 року у цій справі скасувати.

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за договором № б/н від 15.08.2011 року станом на 30.12.2016 року у розмірі 449118,60 грн. (чотириста сороко дев'ять тисяч сто вісімнадцять гривень шістдесят копійок), яка складається із 449118,60 грн. заборгованості за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 16841,95 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот сорок одна гривня дев'яносто п'ять копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту останньої.

Повний текст постанови у цій справі апеляційним судом складений 30.05.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.