Справа № 459/2757/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/461/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Крайник Н.П.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 В»ячеслава Валерійовича до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

встановила:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Вимоги обґрунтовував тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого у них народився син ОСОБА_4 Вячеславович, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 р. справа № 327/4287/2012 з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі 1400,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. 09.08.2017 року позивач звільнився з роботи, на даний час є безробітним та не отримує будь-якого доходу. Крім цього, у позивача у другому шлюбі народився син ОСОБА_6 Вячеславович, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого він також матеріально утримує. Враховуючи відсутність у позивача роботи та доходів, наявність дитини від іншого шлюбу, сплачувати розмір аліментів, визначений рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 р., для нього обтяжливо, оскільки, крім сплати аліментів, йому необхідно утримувати житло, повноцінно харчуватися, купувати одяг тощо.

Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 р. (справа № 1327/4287/2012) на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: з 1400 грн. щомісячно до 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття з індексацією відповідно до чинного законодавства.

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 року з ОСОБА_4 В`ячеслава Валерійовича на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1400 (одна тисяча чотириста) грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено стягувати з ОСОБА_4 В`ячеслава Валерійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН-) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН-) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 року справа № 1327/4287/2012 відкликано з Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

В решті позовних вимог відмовлено.

Судовий збір з відповідачки не стягнуто за клопотанням позивача.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3, вважає рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки суд не встановив обставини, які мають значення для справи та неправильно дослідив і дав оцінку наявним у справі доказам.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не врахував те, що позивач у судовому засіданні 29.11.2017 року особисто дав пояснення, що він займається будівельними та ремонтними роботами за кордоном, однак така робота не є офіційною.

Звертає увагу на відмітки у закордонному паспорті відповідача про перетин кордону у 2017 році та перебування за межами України на роботі 165 календарних днів.

Таким чином, не відповідають дійсності доводи сторони позивача про те, що він не працевлаштований та висновки суду з цього приводу, тому такі, на думку апелянта, не можуть враховуватись як підстава для зменшення розміру аліментів.

Вважає, що відмова суду у клопотанні про витребування доказів із Державної прикордонної служби України виключила можливість в повній мірі дослідити точну кількість днів перебування позивача за кордоном.

Покликається на те, що позивач у центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований, причин чому не намагається знайти офіційну роботу в Україні пояснити не міг.

Оскільки позивач спеціалізується на будівельно-монтажних роботах, після повернення в Україну існує ймовірність, що він виконував такі роботи на підставі цивільно-правових договорів, тому запис у трудову книжку не заноситься.

Звертає увагу, що позивач проігнорував вимогу суду про надання доказів про відкриття виконавчого провадження зі сплати аліментів на свого сина від другого шлюбу, які стягнуто відповідно до рішення Червоноградського міського суду від 09.11.2017 року, тому вважає безпідставним висновок суду про те, що з позивача стягуються аліменти на утримання другої дитини.

Суд не врахував при визначенні нового розміру аліментів потреби дитини на належне матеріальне забезпечення умов розвитку, оскільки її особисті кошти не є достатніми для забезпечення належного рівня життя їх спільного сина, при цьому суд не надав уваги на подані нею докази відповідних витрат на розвиток і утримання дитини.

Звертає увагу на те, що народження другого сина не заважало позивачу протягом трьох років сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, і тільки в жовтні 2017 року позивач звернувся з позовом про зменшення таких.

Просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 двічі в судове засідання апеляційної інстанції не прибула, про причину неявки в судове засідання 15.05.2018 року не повідомила, з клопотаннями не зверталася.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги та зменшуючи розмір аліментів, місцевий суд виходив із змін сімейного стану позивача, які повязані з народження у нього другої дитини, на утримання якої з нього стягуються аліменти рішенням суду, його безробіття, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, врахувавши обставини, що мають істотне значення, якими є інтереси та потреби дитини, зумовлені її розвитком дійшов висновку про те, що наявні підстави для перегляду та зміни розміру аліментів, раніше встановлених рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 року.

При визначенні нового розміру аліментів, суд врахував стан здоровя дитини, потреби на її утримання, в т.ч. повязані з навчанням та розвитком здібностей дитини (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік»), матеріальне становище відповідача, яка самостійно здійснює догляд за дитиною, стан її здоровя, матеріальне становище позивача, як платника аліментів, стан його здоровя та фінансові можливості.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 Вячеслава Валерійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 Вячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1400,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 18.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Колегією суддів встановлено, що заборгованість по аліментах відсутня.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 21.12.2017 року № 321/13-13-00-08, ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2017 року отримував доходи, зокрема, з таких джерел: ВП «Шахта «Відродження», Червоноградська філія ПАТ «СТ» (а.с. 64).

Звертаючись з позовними вимогами та обгрунтовуючи свою позицію, позивач акцентував увагу на те, що на даний час є безробітним та не отримує будь-якого доходу також у нього народився другий син, якого він матеріально утримує, тому сплачувати визначений попереднім рішенням розмір аліментів, йому важко, вважав , що є всі підстави для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Зокрема, статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як розяснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Тобто, виходячи зі змісту наведених норм, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним; а зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених СК України.

З долученої до матеріалів справи копії трудової книжки встановлено, що позивач ОСОБА_2 звільнений з 31.07.2017 року з посади машиніста гірничих виїмкових машин шахти «Відродження» ДП «Львіввугілля» з власної ініціативи на підставі статті 38 КЗпП України (а.с. 9).

Згідно довідки № 167 від 22.12.2107 року ОСОБА_2 не перебуває на обліку як безробітний в Червоноградському міському центрі зайнятості (а.с. 67).

В свою чергу, відповідно до свідоцтва про народження від 23 квітня 2014 року серія І-СГ № 413197 позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 В»ячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що у позивача ОСОБА_2, як платника аліментів, змінився матеріальний та сімейний стан, що в силу статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів визначених рішенням суду.

В свою чергу, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, зменшивши розмір аліментів та визначивши їх в розмірі 1000 грн., суд першої інстанції обгрунтовано виходив із зміни сімейного та матеріального стану платника аліментів, що виключає можливість сплати аліментів у розмірі, який визначений рішенням рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2012 року та врахував стан здоровя дитини, потреби на її утримання, в т.ч. повязані з навчанням та розвитком здібностей дитини, матеріальне становище відповідача, з чим погоджується і судова колегія.

Доводи відповідача ОСОБА_3, що стосуються витрат в процесі утримання дитини, колегією суддів не береться до уваги, оскільки такі можуть бути підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України за умови їх належного доведення в межах нового позову, однак з таким відповідач не зверталась.

Відсутність виконавчого провадження, на яке апелянт покликається в контексті виконання позивачем своїх зобовязань по сплаті аліментів на другу дитину, не впливає на обовязок останнього щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, тому колегією суддів до уваги не приймається.

В свою чергу, суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, у резолютивній частині рішення не вказав, з якого часу підлягають стягненню аліменти у новому розмірі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, рішення суду необхідно змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини у такій редакції: «стягувати з ОСОБА_3 В`ячеслава Валерійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН-) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН-) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили».

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що суд в порядку вирішення питання, пов'язаного з виконанням судового рішення, може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених ст. 369 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення з позовом) ст. 431 ЦПК України в редакції закону від 03.10.2017 року.

Відкликання виконавчого листа нормами чинного Цивільного процесуального кодексу України не передбачено.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції належить змінити також в частині відкликання виконавчого листа, виключивши з резолютивної частини абзац відповідного змісту.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2017 рокузмінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «стягувати з ОСОБА_3 В`ячеслава Валерійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН-) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН-) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили».

Абзац п'ятий резолютивної частини рішення виключити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст постанови складений 16 травня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_8