З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" травня 2018 р. Справа № 608/636/18
Номер провадження2/608/360/2018
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист права власника нерухомого майна шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про захист права власника нерухомого майна шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві позивач вказала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником житлового будинку по вул. І. Богуна, 4А. ОСОБА_3 - колишній власник даного будинковолодіння, в якого позивачка його придбала у 2017 році. Однак, відповідач після продажу будинку добровільно не виписався. ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживає, особисті речі не тримає, житловою площею та комунальними послугами не користується. Позивачу це завдає незручності. Тому позивачка змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримують, просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку за адресою: м. Чортків, вулиця Івана Богуна, будинок 4; стягнути з відповідача, понесені позивачем судові витрати по справі.
Відповідачі ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується поштовими повідомленнями.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.
ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 04.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1534, придбала у ОСОБА_3 12/25 часток житлового будинку № 4 по вул. І. Богуна в м. Чорткові Тернопільської області.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради від 09.08.2017 року № 295 в окремий обєкт нерухомого майна виділено 12/25 частин із будинковолодіння № 4 по вул. Богуна в м. Чорткові, шляхом присвоєння окремої поштової адреси, а саме вул. Івана Богуна,4А в м. Чорткові, власник ОСОБА_5.
Згідно договору про поділ майна від 29.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 1490, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за взаємною згодою провели поділ майна, а саме: відповідно 12/25 частин та 13/25 частин житлового будинку №4 по вул. Богуна в м. Чорткові, що стало підставою припинення права спільної часткової власності на майно сторін правочину.
Отже, позивач є власником житлового будинку. Проте колишній власник відповідач по справі ОСОБА_3, звільнивши в липні 2017 року будинок, в добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку, що стверджується довідкою № 811, виданою 07.03.2018 року відділом з питань державної реєстрації виконавчого комітету Чортківського міської ради, з якої вбачається факт реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чортків, вул. Богуна,4 Тернопільської області.
З будинкової книги випливає, що відповідач є зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_3 з 21 червня 2006 року.
Згідно з актом про встановлення факту не проживання, складеним 26.03.2018 року та завіреним органом місцевого самоврядування ОСОБА_3 по місцю прописки - вул. Богуна, 4 в м. Чорткові не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в квартирі (будинку) не утримує з липня 2017 року.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Однак, відповідач не відноситься до кола осіб, визначених цими нормами права, тому власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-709 цс 16.
Відповідач є колишнім власником 12/25 частин спірного будинку і втратив право користування ним у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно набув позивач та не відноситься до кола осіб, визначених законом. Отже, в силу цих обставин ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку відповідно до положень статей 383, 405 ЦК України.
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідач відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, тому, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в повному розмірі.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 346, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України 4, 12, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист права власника нерухомого майна шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задоволити.
Визнати ОСОБА_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку за адресою: м. Чортків, вул. Богуна, 4 Тернопільська область.
Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, жительки м. Чортків, вул. С. Бандери, 11/5 Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 704 ( сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого нею судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено 23 травня 2018 року.
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/636/18
Рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » р.

Секретар: