Провадження № 2/331/529/2018
Справа № 336/7284/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді - Антоненко М.В.,

при секретарі - Андрієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до приватної організації «Класичний приватний університет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Центральне об*єднане УПФУ м. Запоріжжя, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до приватної організації «Класичний приватний університет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Центральне об*єднане УПФУ м. Запоріжжя, про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.09.2003 р. по 28.08.2017 р. він працював в Класичному приватному університеті за трудовим договором на посадах, що зокрема, відносяться до науково-педагогічних.

На початку жовтня 2017 року за повідомленням його колеги, йому стало відомо, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування накопичені недостовірні відомості про нього, як про застраховану особу.

Безпосередньо недостовірні відомості щодо його містяться в Реєстрі за період з 01.09.2003 р. по 28.08.2017 р. (з вересня 2003р. по серпень 2017 р.) та стосуються зазначення помилкового коду категорії застрахованої особи, а саме: замість зазначення коду «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу йому, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність», в Реєстрі щодо його зазначено код «1», що є підставою для обліку та зарахування йому загального стажу як найманому працівнику.

Зазначені вище відомості були взяті працівниками ПФУ та внесені до Реєстру з раніше сформованих та поданих до органів ПФУ страхувальником (код 19278502), яким є відповідач, звітів про нього як про застраховану особу.

Дії з боку відповідача щодо подання недостовірної інформації до УПФУ щодо нього, як застрахованої особи, призводить до порушення його трудових прав у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника, гарантованого ст.46 Конституції України, ст. 2 та главою 17 КЗпП України.

У відповідності з Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004р. №7-6 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009р. №26-1 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010р. № 22-2 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013р. № 454 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин), а також статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин) Відповідач як страхувальник несе відповідальність за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, коштів Пенсійного фонду і Накопичувального фонду або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.

Код «ЗНТ024А1» - є кодом, що діє з 13.12.1991 року, та є підставою для обліку стажу та призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику (п. 38 додатку 8 до Порядку № 26-1, п. 38 додатку 3 до Постанови № 22-2, п. 41 Додатку 3 до Наказу № 454).

Відповідно до п. 9 Наказу № 435 щомісячні суми нарахованої заробітної плати застрахованій особі за роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відображаються окремими записами (рядками) із зазначенням ознаки наявності підстави для обчислення спеціального стажу. Відомості про заробітну плату або винагороду за роботу цій самій застрахованій особі за роботу на посадах, що не належать до науково-технічних, відображаються в окремому рядку.

Із вказаного, слід зробити висновок, що відповідач, як страхувальник зобов'язаний звітувати та сплачувати страхові внески відносно своїх науково-педагогічних працівників за їх роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», за кодом ЗНТ024А1.

Отже, з метою поновлення його трудових прав у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний подати скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей про нього, як про застраховану особу, а саме: сформувати та подати Звіти за попередні періоди з вересня 2003р.по серпень 2017 р.(включно) включивши до кожного з них перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо нього, як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями щодо нього як застрахованої особи за кодом «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу йому, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність».

На підставі викладеного, посилаючись статті 2, 221, 253-256 КЗпП України, позивач просить суд зобов'язати Приватну організацію «Класичний приватний університет» (КПУ), ідентифікаційний номер 19278502 подати до Центрального об*єднання УПФУ м. Запоріжжя, скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей щодо ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як про застраховану особу, а саме сформувати та подати звіти за попередні періоди з вересня 2003 р. по серпень 2017 р.(включно), включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо ОСОБА_1, як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про ОСОБА_1, як застраховану особу за кодом «ЗНТ024А1». Стягнути з Приватної організації «Класичного приватного університету» (КПУ), ідентифікаційний номер 19278502, на його користь судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Ухвалою суду від 31 січня 2018 року по зазначеній справі відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

23 лютого 2018 року до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., в обґрунтування якого надано договір № 23 про надання правничої допомоги від 10.10.2017р., акт наданих послуг № 1 від 21.02.2018р., квитанція до прибуткового касового ордера № 23 від 21.02.2018р.

Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року проведено підготовчий розгляд справи та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з*явився, однак до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. (а.с. -)

Представник відповідача Приватної організації «Класичний приватний університет» (КПУ) в судове засідання не з*явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, на адресу суду від ректора Класичного приватного університету надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач працював в «Класичному приватному університеті» з 01.09.2003 року по 28.08.2017 року (що підтверджується, зокрема трудовою книжкою ОСОБА_1, копію якої він долучила до позову). За період з 2011 року по 31.08.2014 рік щодо ОСОБА_1 як застрахованої особи «Класичним приватним університетом» подавались до ПФУ правильні відомості - за кодом «ЗНТ024А1» - для обліку та зарахування спеціального стажу ОСОБА_1, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність» (що підтверджується звітами про суми нарахованої заробітної плати за період з 2011 року по 31.08.2014 рік. відображених в таблицях 7 «Наявність підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства» форми № Д4, які долучено до пояснень «Класичного приватного університету» ). «Класичним приватним університетом» було виявлено лічильну помилку в обчисленнях утримань пенсійного внеску із заробітної плати за період з 01.09.2003 року по 31.12.2010 рік. Внаслідок вищезазначеної лічильної помилки за період з вересня 2003 року по 31.12.2010 рік щомісяця «Класичним приватним університетом» з заробітної плати ОСОБА_1 утримувався пенсійний внесок у значно меншому розмірі, ніж це встановлено для застрахованих осіб за кодом «ЗНТ024А1». Після виявлення лічильної помилки «Класичним приватним університетом» невідкладно було складено уточнюючий розрахунок по позивачу та подано лист до Пенсійного фонду України з проханням здійснити перевірку та прийняти персоніфіковані звіти по ОСОБА_1 (що підтверджується листом «Класичного приватного університету» до виконуючого обов'язки начальника Головного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 04 від 15.01.2018 року, копія якого долучена до пояснень «Класичного приватного університету») та сплачено пенсійний внесок згідно уточнюючого розрахунку по ОСОБА_1

На жаль, позивачем заходи досудового врегулювання спору не вживались. ОСОБА_1 до «Класичного приватного університету» із заявою про подання до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя скасовуючих документів щодо виправлених відомостей про неї, як застрахованої особи за кодом «ЗНТ024А1» не звертався, через що «Класичний приватний університет» був позбавлений можливості самостійно в досудовому порядку вирішити це питання. «Класичний приватний університет» не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи Центральне об*єднане УПФУ м. Запоріжжя у судове засідання не з*явився, але надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги клопотання представників позивача та третьої особи, взявши до уваги письмові пояснення відповідача та надані сторонами докази, приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що з 01.09.2003р. по 31.08.2017 р. ОСОБА_1 працював в Класичному приватному університеті за трудовим договором на посадах, що зокрема, відносяться до науково-педагогічних, про що свідчить зміст трудової книжки позивача серії НОМЕР_3

На початку жовтня 2017 року за повідомленням колеги ОСОБА_4, ОСОБА_1 стало відомо, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування накопичені недостовірні відомості про нього, як про застраховану особу.

Безпосередньо недостовірні відомості щодо ОСОБА_1 містяться в Реєстрі за період з 01.09.2003р. по 28.08.2017 р. (з вересня 2003р. по серпень 2017 р.) та стосуються зазначення помилкового коду категорії застрахованої особи, а саме: замість зазначення коду «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу ОСОБА_1, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність», в Реєстрі щодо нього зазначено код «1», що є підставою для обліку та зарахування позивачу загального стажу як найманому працівнику.

Зазначені вище відомості були взяті працівниками ПФУ та внесені до Реєстру з раніше сформованих та поданих до органів ПФУ страхувальником (код 19278502), яким є відповідач, звітів про ОСОБА_1, як про застраховану особу.

Дії з боку відповідача щодо подання недостовірної інформації до УПФУ щодо ОСОБА_1, як застрахованої особи, призводить до порушення його трудових прав у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення, як науково-педагогічного працівника, гарантованого ст.46 Конституції України, ст.2 та главою 17 КЗпП України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(як в редакції закону від 09.07.2007 року, що діяла на час заснування відповідача, так і в його чинній редакції від 01.04.2015 року) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункти 1, 4 ч. 2ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, подання страхувальником звітності про застрахованих осіб та інші пов'язані з цим питання у зазначений в позові період часу врегульовувались підзаконними нормативно-правовими актами з 21.08.2004 року по 01.01.2010 року порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. № 7-6, з 01.01.2010 року по 01.01.2011 року порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 р. № 26-1, з 01.01.2011 року по 08.01.2014 року порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 р. № 22-2з 01.10.2013 року по 30.04.2015 року порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 454, з 30.04.2015 року по теперішній час порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. № 435.

Відповідно до п. 8.3. Постанови персоніфікований облік заробітної плати застрахованих осіб, для яких у звітному році одночасно є декілька підстав для визначення відповідних пенсійних прав, у тому числі згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність"(підстава ЗНТ024А1), здійснюється окремими звітними документами за формою ІНДАНІ з урахуванням наступних ключових вимог.

В абзаці 4 пункту 3.7. Постанови № 26-1 зазначено, що для кодування підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства використовуються серійно-порядкові коди з довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Код «ЗНТ024А1» - є кодом, що діє з 13.12.1991 року, та є підставою для обліку стажу та призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику (п. 38 додатку 8 до Порядку № 26-1, п. 38 додатку 3 до Постанови № 22?2, п. 41 Додатку 3 до Наказу № 454).

Відповідно до п. 9 Наказу № 435 щомісячні суми нарахованої заробітної плати застрахованій особі за роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відображаються окремими записами (рядками) із зазначенням ознаки наявності підстави для обчислення спеціального стажу. Відомості про заробітну плату або винагороду за роботу цій самій застрахованій особі за роботу на посадах, що не належать до науково-технічних, відображаються в окремому рядку.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За вказаного, суд приходить до висновку, що відповідач як страхувальник зобов'язаний звітувати та сплачувати страхові внески відносно своїх науково-педагогічних працівників за їх роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», за кодом ЗНТ024А1.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до приватної організації «Класичний приватний університет» про зобов'язання вчинити певні дії є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 640,00 грн.

Враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В обґрунтування зазначеної позовної вимоги стороною позивача надані докази щодо витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн., а саме: договір про надання правничої допомоги № 23 від 10.10.2017р., укладений між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1; додаткова угода № 1 від 30.01.2018р. до договору про надання правничої допомоги № 17 від 10.10.2017р.; акт надання послуг № 1 від 21.02.2018р..; квитанція до прибуткового касового ордера № 23 від 21.02.2018р. про сплату правничих послуг в розмірі 5000,00 грн.

Як на доказ щодо суми витрат на правничу допомогу позивач посилається на перелік виконаних робіт (наданих послуг), яким встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 виконані наступні роботи: 1) усна виїзна правова консультація стосовно предмету спору (1 година роботи) становить 300 грн.; 2) складання та направлення адвокатського запиту до ЦО УПФУ (1 година роботи) становить 400,00 грн.; 3) складання та подання (в тому числі формування додатків) до суду позову (5 годин роботи) становить 3000,00 грн.; 4) складання клопотання про витребування доказів у ЦО УФПУ (0,5 годин роботи) становить 300,00 грн..; 5) письмова правова консультація по справі (1,5 години роботи) становить 750,00 грн..; 6) складання клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу (0,5 годин роботи) становить 250,00 грн..

Як слід із зазначеного, витрати на правову допомогу по зазначеній справі в сукупності становлять 5000,00 грн..

Зазначений розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства України, стороною відповідача зазначений розрахунок не спростований, а тому у суду не має підстав не приймати його до уваги.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, вимога позивача щодо відшкодування понесених витрати по сплаті витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. є також законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 137, 141-142, 200, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 2, 221, 253-256 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов*язати Приватну організацію «Класичний приватний університет» (КПУ), ідентифікаційний номер 19278502 подати до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя, скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей щодо ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, як про застраховану особу, а саме сформувати та подати звіти за попередні періоди з вересня 2003 р. по серпень 2017 р. (включно), включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо ОСОБА_1 як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про ОСОБА_1 як застраховану особу за кодом «ЗНТ024А1».

Стягнути з Приватної організації «Класичний приватний університет» (), яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. № 78 «б» на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2), який мешкає за адресою: 69071,АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія повного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко