Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/885/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Шаронової Н.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Довженко О.А.;

представника заявника ОСОБА_3;

представника особи, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру Миколаївської обласної ради до ОСОБА_5 про примусову госпіталізацію хворого на заразну (відкриту) форму туберкульозу,

встановив:

23 травня 2018 року Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер Миколаївської обласної ради звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про примусову госпіталізацію хворого на заразну (відкриту) форму туберкульозу легень ОСОБА_5.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_5 перебуває на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері з 06 лютого 2018 року по теперішній час з діагнозом: мультирезистентний туберкульоз легень лівої легені (інфільтративний) з бактеріовиділенням. Під час стаціонарного лікування у диспансері хворий ОСОБА_5 постійно порушує режим у відділенні, не дотримується та порушує умови перебування у диспансері, неодноразово самовільно залишав відділення, зловживає алкогольними напоями. ОСОБА_5 являє собою епідемічну загрозу для оточуючих під час відсутності у відділенні. ОСОБА_5 відноситься до категорії хворих на заразну (відкриту) форму туберкульозу, який злісно ухиляється від обов'язкового лікування.

ОСОБА_5 за медичними показниками становить епідемічну загрозу для оточуючих та потребує інтенсивної фази лікування, у зв'язку з цим рішенням ЛКК від 21 травня 2018 року за № 299 було вирішено направити заяву до Миколаївського районного суду Миколаївської області про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 до протитуберкульозного закладу строком на три місяці.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію, не заперечував проти задоволення заяви.

ОСОБА_5 становить загрозу розповсюдження хвороби і згідно з положеннями ч. 1 ст. 345 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судове засідання проводиться без його особистої присутності.

Заслухавши представників, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб особи, хворі на інфекційні хвороби, контактні особи та бактеріоносії, які створюють підвищену небезпеку зараження оточуючих, підлягають своєчасному та якісному лікуванню, медичному нагляду та обстеженням. Особи, які хворіють на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби, є носіями збудників цих хвороб або перебували в контакті з такими хворими чи бактеріоносіями, а також хворі на інші інфекційні хвороби у разі, якщо вони створюють реальну небезпеку зараження оточуючих, підлягають лікуванню, медичному нагляду та обстеженням у стаціонарах відповідних закладів охорони здоров'я чи наукових установ.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз (далі - Закон) у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Частиною 3 статті 11 Закону передбачено, що примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 з 06 лютого 2018 року по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні в 4 відділенні Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру з діагнозом: мультирезистентний туберкульоз легень лівої легені (інфільтративний) з бактеріовиділенням. Під час стаціонарного лікування у диспансері хворий ОСОБА_5 не дотримується та порушує умови перебування у диспансері, неодноразово самовільно залишав відділення, зловживає алкогольними напоями, не дотримується інфекційного контролю. ОСОБА_5 являє собою епідемічну загрозу для оточуючих під час відсутності у відділенні. ОСОБА_5 відноситься до категорії хворих на заразну (відкриту) форму туберкульозу, який злісно ухиляється від обов'язкового лікування.

Враховуючи стан хворого, рішення ЛКК від 21 травня 2018 року за № 299, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому ОСОБА_5 слід госпіталізувати до протитуберкульозного закладу строком на три місяці.

Частиною 2 статті 346 ЦПК України встановлено, що рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 343 - 346 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Заяву Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру Миколаївської обласної ради до ОСОБА_5 про примусову госпіталізацію хворого на заразну (відкриту) форму туберкульозу, - задовольнити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без постійного місця проживання, примусово госпіталізувати до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру Миколаївської обласної ради, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Надбузьке, вул. Веселинівська, 4, для лікування відкритої форми туберкульозу легень, строком на три місяці.

Рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Н.О. Шаронова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2

24.05.2018