Апеляційне провадження № 22-ц/796/4214/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 752/15367/15-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Головачова Я.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуОСОБА_5,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановлену 12 березня 2018 року під головуванням судді Колдіної О.О. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва о 16 год. 21 хв.,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено питання зазначені щодо вартості квартир № 298 та № 299 по АДРЕСА_1 до листопада 2011 року та станом на грудень 2014 року, проведення експертизи доручено експертам Українського центру судових експертиз. Провадження у справі до закінчення проведення експертизи зупинено.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу і, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою призначити судову будівельно-технічну експертизу опоряджувальних та ремонтних робіт у квартирах 298 та 299 у будинку АДРЕСА_1 у цінах 2013 року. На вирішення експертів поставити питання: яка ринкова вартість опоряджувальних та ремонтних робіт, проведених у квартирах 298 та 299 у будинку АДРЕСА_1 на кінець 2013 року. Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що призначена експертиза не має відношення до суті спору, бо майно було придбане ним особисто у 2005 році, задовго до знайомства з позивачем ОСОБА_4 Вказує, що факт набуття у власність квартир 298 та 299 у будинку АДРЕСА_1 підтверджують також довідки про оплату квартир у повному обсязі від 1.01.2010 та Акти про передачу майна від грудня 2007 року.

Вказує, що суд призначив експертизу по справі, про визначення вартості квартир станом до листопада 2011 року та на кінець 2014 року, проте варто було призначати експертизу, яка визначить вартість ремонтних та опоряджувальних робіт у квартирах станом на кінець 2013 року,оскільки саме на цей час було закінчено ремонті роботи.

Окрім того, не враховано його прохання про призначення експертизи державним закладом, оскільки він має сумнів щодо об'єктивності установи, яку пропонує позивачка.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, з підстав, викладених в ній. Просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги, просили ухвалу суду про призначення експертизи залишити без змін. Підтримали поданий до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Постановляючи ухвалу про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що питання, поставлені стороною позивача на вирішення експертизи мають суттєве значення і для їх вирішення необхідні спеціальні знання.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею першою Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи відповідає зазначеним вимогам.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд призначив експертизу в установі щодо проведення об'єктивності якої він має сумнів, так як експертиза буде проводитися не державним закладом, спростовуються тим, що відповідачем ОСОБА_5 та його представником ОСОБА_6 клопотання про доручення проведення експертизи державному закладу під час розгляду справи у суді першої інстанції не заявлялося.

Згідно журналу судового засідання суду першої інстанції від 12.03.2018 року зафіксовано лише відповідь ОСОБА_5 на запитання судді про те, що він би хотів щоб експертиза проводилась в державній установі. Зауваження на протокол судового засідання відповідачем не подавались.

Згідно п.1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що до переліку питань на вирішення експерта необхідно включити питання щодо визначення вартості робіт саме станом на кінець 2013 року, також з підстав того, що таке клопотання в суді першої інстанції не заявлялось, апеляційним судом не приймаються.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 29 травня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: