АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 572/3130/17

Провадження № 22-ц/787/800/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянула в порядку спрощеного письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року, ухваленого в складі судді Слободянюка Б.К., у справі № 572/3130/17,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини, покликаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сімї. Вона в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 18.12.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 18 грудня 2017 року до 30 жовтня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання.

В поданій апеляційній скарзі на рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини, вказує на його незаконність, оскільки суд задовольняючи частково позовні вимоги не врахував його матеріальне становище, оскільки стягнення аліментів у такому розмірі поставить його у скрутне становище так як він не працює та не має постійного доходу і змушений допомагати своїм близьким.

Вказує, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача лише по 400 грн. щомісячно.

Просить рішення в цій частині скасувати та постановити нове про часткове задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до ст. 84 СК України зобовязаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, а тому розмір аліментів 1000 грн. щомісячно є можливим для сплати.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходяться на утриманні матері.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України та пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи що відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 неспроможний виплачувати аліменти в розмірі визначеному судом не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів з цього приводу під час розгляду справи він суду не надав і судом їх не здобуто.

Посилання у апеляційній скарзі на те, щодо знаходження на утриманні відповідача батьків пенсіонерів та брата інваліда безпідставні, оскільки не підтверджені жодним доказом .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: