Справа 688/2808/17
№ 2/688/49/18
Рішення

іменем України

11 травня 2018 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Огородніка І.В.,

при секретарі Гошовської О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь Ѕ частину вартості автомобіля Nissan Almera Clasik д.р.н. ВХ 6212 АО а саме в сумі 92640 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що в 1995 році він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4, від якого мають двоє дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

25 грудня 2007 року у автосалоні м. Києва він оформив на себе кредит через AT «УкрСиббанк» на 81860,00 грн., та придбав автомобіль Nissan Aimera Clasik 2007 року випуску, вартість якого на той час складала 91860 грн. Відповідно до Довідки AT «УкрСиббанк» № 322/91 від 02 березня 2015 року він повністю виконав кредитні зобов'язання по договору № 0 від 25.12.2007 року. Після отримання цього автомобіля, зареєстрував його та отримав державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Але, спільне життя з відповідачкою не склалось, між ними постійно виникали конфліктні ситуації, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

23.06.2015 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду шлюб між ними розірвано та відновлено дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_3.

Стосовно матеріальної допомоги та аліментів на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з ОСОБА_3 була усна домовленість про те, що в якості компенсації за сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, він залишає бувшій дружині спільну сумісну власність, а саме, автомобіль Nissan Aimera Clasik 2007 року випуску державний реєстраційний номер ВХ 6 212 А О.

Однак, Людмила, не відомо з яких міркувань, нічого йому не пояснюючи та не повідомляючи подала до Шепетівського міськрайонного суду заяву про стягнення аліментів на утримавня малолітньої дитини.

31 липня 2017 року суд задовольнив позов, яким вирішив стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, в розмірі ј частини всіх видів його заробітків. Таким чином усна домовленість щодо аліментів на молодшу доньку була порушена самою відповідачкою.

Відповідно до звіту ТОВ «Ізяслав-оцінка» від 20.09.2017 року про незалежну оцінку, ринкова вартість автомобіля Nissan Aimera Clasik, легковий седан-В. 2007 року випуску, власник ОСОБА_1, реєстраційний номер: ВХ 6212АО, номер шасі (кузова, рами) KNMCSHLAS7P678583, колір: синій, об'єм двигуна: 1596, станом на 20.09.2017р. складає (без 11ДВ) 185140 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання зявились, позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про поважні причини не явки в судові засідання не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи.

Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області не надходило.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 05.08.1995 року було зареєстровано шлюб №258.

25 грудня 2007 року під час перебування сторін у шлюбі позивач оформив на себе кредит через AT «УкрСиббанк» на 81860,00 грн., та придбав автомобіль Nissan Aimera Clasik 2007 року випуску. Відповідно до Довідки AT «УкрСиббанк» № 322/91 від 02 березня 2015 року він повністю виконав кредитні зобов'язання по договору № 0 від 25.12.2007 року.

У зв'язку з чим вищевказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний під час перебування сторін шлюбі.

Відповідно до звіту ТОВ «Ізяслав-оцінка» від 20.09.2017 року про незалежну оцінку, ринкова вартість автомобіля Nissan Aimera Clasik, легковий седан-В. 2007 року випуску, власник ОСОБА_1, реєстраційний номер: ВХ 6212АО, номер шасі (кузова, рами) KNMCSHLAS7P678583, колір: синій, об'єм двигуна: 1596, станом на 20.09.2017р. складає (без 11ДВ) 185140 грн.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Як роз'яснено у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства автомобіль марки Nissan Aimera Clasik 2007 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачем право власності - в розмірі 1/2 частини вказаного майна та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об'єкт на режим спільної часткової власності.

При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Таким чином, відповідно до частин 4, 5 ст. 71 СК присудження судом одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ (автомобіль) допускається за його згодою за умовою попереднього внесення другим подружжям відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності таких умов присудження грошової компенсації може мати місце, зокрема, на підставах передбачених ст. 364 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та наявності згоди співвласника на одержання відповідної грошової суми.

Так, відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таке ж право співвласників передбачено і ч. 3 ст. 358 ЦК України.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню в повному обсязі, так як автомобіль марки Nissan Aimera Clasik 2007 року випуску державний реєстраційний номер ВХ 6 212 АО є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та був придбаний за час перебування сторін у шлюбі. Разом з тим, суд приймає до уваги вартість автомобіля, яка зазначена стороною позивача в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, що становить 185140 грн.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 358,364,368,372 ЦК України, ст.ст. 60,61,69,70,71СК України, ст.ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на кристь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості автомобіля Nissan Almera Clasik д.р.н. ВХ 6212 АО а саме в сумі 92640 (девяносто дві тисячі шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: Огороднік І.В.