АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3316/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Осаулов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Новус Україна»

про стягнення оплати за роботу у нічний час, у надурочний час та коштів середнього

заробітку затримки розрахунку при звільненні

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 р.частково задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Новус Україна» про стягнення оплати за роботу у нічний час, у надурочний час та коштів середнього заробітку затримки розрахунку при звільненні.

Так, стягнуто з ТОВ «Новус Україна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за час роботи у нічний час в розмірі 5374,25 грн., грошові кошти за час роботи у надурочний час в сумі 46 922,22 грн.; кошти середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 17.02.2015 року по 1.04.2017 р. у розмірі 692 814,92 грн., а всього - 745 111,40 грн.; взадоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено; стягнуто ТОВ «Новус Україна» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 5 лютого 2018 р.виправлено описку в рішенні (вступнйі і резолютивній частині) Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 р., а саме: замість невірної суми грошових коштів, що підлягає стягненню з ТОВ «Новус Україна» на користь ОСОБА_1 за час роботи у надурочний час в сумі 33 772,77 грн. зазначено вірну суму у розмірі 46 922,22 грн., а також, помилковий остаточний розмір коштів в сумі 731 961,94 грн. слід виправити на вірний 745 111,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Новус Україна» просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 р. в частині стягнення грошових коштів у розмірі 731 961,94 гри. та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, та здійснити перерозподіл судових витрат, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 р., до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, наказом ТОВ «НОВУС» за №91/1к від 18.03.2010 р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника відділу внутрішнього контролю та аудиту (т.1 а.с.6).

Наказом №1719-к від 16.02.2015 р. було припинено трудовий договір із позивачкою на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у зв»язку з переведенням за її згодою на інше підприємство (а.с.7).

Згідно ст.ст.47 КЗпП України передбачають, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.47 та ч.1 ст.83 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Обгрунтовуючи позов позивачка зазначала, що в день звільнення відповідач не провів з нею повного розрахунку по виплатам коштів за роботу у нічний та надурочний час за тривалий період її роботи у товаристві під час її участі у проведенні інвентаризацій на підтвердження участі у проведенні таких інвентаризацій під час роботи в ТОВ «НОВУС» позивачкою було надано та судом досліджено наступні докази.

Так, підставвою для проведення інвентаризації є виданий відповідачем ТОВ «Новус» в особі генерального директора наказ від 29.04.2010 р. «Щодо затвердження інструкції по проведенню повної піврічної та вибіркових інвентаризацій в мережі супермаркетів «НОВУС», за умовами п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 якої визначено відповідні стадії її проведення як то схема процесу, попередня підготовка до інвентаризації, початок інвентаризації, проведення інвентаризації, контроль інвентаризації, корекція, закінчення інвентаризації (т.1 а.с:31-45).

Визначаючи роль позивачки у процесі проведення інвентаризацій як начальника відділу внутрішнього контролю та аудиту в ТОВ «Новус» та у випадках її проведення як голови комісії з проведення відповідних інвентаризацій суд правильно вважав, що за п.2.2.8 вказаної Інструкції саме голова комісії призначає співробітників для попереднього підрахунку товарів з групи співробітників, що були заздалегідь обрані для участі в інвентаризації, а за п.2.2.9 її умов голова комісії є відповідальним за визначення місцеположення так званих «штабів» інвентаризації та саме він призначає декількох співробітників для роботи в штабі та назначає управляючого штабом. Для роботи в штабі призначаються тільки члени комісії та співробітники СБ, які контролюють хід інвентаризації та виконують визначені у Інструкції завдання.

Також, згідно п.2.4.6 по закінченню обробки даних в системі співробітник контрольно-ревізійного відділу, що відповідальний за внесення даних в Базу попереднього підрахунку повинен поінформувати голову інвентаризаційної комісії про повну готовність файла з результатами підрахунку.

Згідно п.2.5.2 Інструкції визначено, що після того, як передача даних з пристроїв ТСД (абрівіатура пристрою зчитування даних з штрихкодів товару) до системи завершена співробітник контрольно-ревізійного відділу, що відповідальний за внесення даних в Базу попереднього підрахунку, після узгодження з головою інвентаризаційної комісії, роздруковує проміжний звіт «Порівняння обов»язкового/ фактичного товарного запасу». Після друку звіт передається на перевірку безпоседеньо Голові комісії або іншій особі, що уповноважена Головою комісії для цією мети та тільки після перевірки Головою комісії або уповноваженою особою, даний звіт передається до відповідного штабу інвентаризації. Після того, як повторний підрахунок та корекція у відділі будуть завершені, необхідно повідомити голову комісії або іншу особу, уповноважену Головою комісії.

Процес інвентаризації закінчується тільки після відповідного розпорядження від Голови комісії. Голова комісії наказує роздрукувати останній дійсний контрольний звіт «Порівняння обов»язкового/фактичного товарного запасу», на підставі якого складається Акт повної піврічної інвентаризації (п.2.7 Інструкції).

Також, наказом генерального директора по ТОВ «Новус» №92 від 05.08.2011 року «Про введення в дію процедури «ПР-02 Процедура проведення інвентаризації та списання товарів в торговому центрі», яким контроль за виконання вказаного наказу покладене на позивача (т.1 а.с.46-50).

За умовами п.2.2 вказаної процедури саме позивачка, будучи за посадою начальником відділу контролю та аудиту на кожне півріччя кожного року складала графік проведення інвентаризації із визначенням дат її проведення, строків та встановленням відповідальних за це осіб.

На виконання вказаних внутрішніх нормативних актів щодо проведення інвентаризацій на підприємстві відповідача судом першої та апеляційної інстанції було досліджено копії наказів за 2011-2015 р.р. (т.1 а.с.109-247, т.2 а.с. 1-150) та наданих на їх підтвердження протоколів робочої інвентаризаційної комісії (т.3, а.с.21-39).

Зокрема, вимогами п.2.7.1 вищезазначеної Інструкції по проведенню повної піврічної та вибіркових інвентаризацій в мережі супермаркетів «НОВУС», саме після друку Акту повної піврічної інвентаризації, інвентаризація в магазині завершена. Згідно п.2.8 Акти повної піврічної інвентаризації повинні бути упорядковані за датою та зберігатись протягом 3 років в архіві.

Досліджуючи умови та участь позивача у проведенні інвентаризацій у певні дні суд першої інстанції вірно зазначав, що за наказом №107 від 25.01.2014 р. було визначено проведення інвентаризації залишків ТМЦ магазину №1044 з 23.00 год. 03.03.2014 р. по 10.00 год. 04.03.2014 р. із визначенням складу комісії з її проведення на чолі з її головою - позивачкою ОСОБА_1 (т.2 а.с.206-207).

Участь позивачки у проведенні такої інвентаризації підтверджено протоколом робочої інвентаризаційної комісії від 4.03.2014 р. із визначенням відповідного часу її проведення з 23.00 год. 03.03.2014 р. по 08.00 год. 04.03.2014 р., що підписаний усіма учасниками її проведення, в тому числі і позивачкою (т.3, а.с.28-29).

Також, наказом №234 від 10.07.2014 р. було визначено проведення інвентаризації залишків ТМЦ по непродовольчій групі товарів в магазині №1030 з 20-00 год. 14.07.2014 р. по 10.00 год. 15.07.2014 р.; а з 22.00 год. 15.07.2014 р. по 10.00 год. 16.07.2014 р. - інвентаризацію залишків ТМЦ по продовольчій групі товарів та виробництву із визначенням складу комісії з її проведення на чолі з її головою - позивачкою ОСОБА_1 (т.2, а.с.118-120).

Участь позивачки у проведенні такої інвентаризації підтверджено протоколами робочої інвентаризаційної комісії від 18.07.2014 р. із визначенням відповідного часу її проведення з 20.00 год. 14.07.2014 р. по 07.00 год. 15.07.2014 р., а з 22.00 год. 15.07.2014 р. по 07.00 год. 16.07.2014 р., що підписаний усіма учасниками її проведення, в тому числі і позивачкою (т.3, а.с.23-28).

Згідно наказу №45 від 28.01.2015 р. було визначено проведення інвентаризації залишків ТМЦ по непродовольчій групі товарів в магазині №1036 з 20-00 год. 02.02.2015 р. по 10.00 год. 03.02.2015 р. та з 22.00 год. 03.02.2015 р. по 10.00 год. 04.02.2015 р. інвентаризацію залишків ТМЦ по продовольчій групі товарів та виробництву із визначенням складу комісії з її проведення на чолі з її головою - позивачкою ОСОБА_1 (т.2, а.с.139-141).

Участь позивачки у проведенні такої інвентаризації підтверджено протоколами робочої інвентаризаційної комісії від 10.02.2015 р. із визначенням відповідного часу її проведення з 20.00 год. 02.02.2015 р. по 08.00 год. 03.02.2015 р., а з 20.00 год. 03.02.2015 р. по 08.00 год. 4.02.2015 р., що підписаний усіма учасниками її проведення, в тому числі і позивачем (т.3, а.с.31-36).

Згідно Наказу №52 від 09.02.2015 р. було визначено проведення інвентаризації залишків ТМЦ магазину №1075 з 20.00 год. 11.02.2015 р. по 10.00 год. 12.02.2015 р. із визначенням складу комісії з. її проведення на чолі з її головою - позивачкою ОСОБА_1 (т.2, а.с. 142-144).

Участь позивачки у проведенні такої інвентаризації підтверджено протоколом робочої інвентаризаційної комісії від 13.02.2015 р. із визначенням відповідного часу її проведення з 20.00 год. 11.02.2015 р. по 08.00 год. 12.02.2015 р., що підписаний усіма учасниками її проведення, в тому числі і позивачем (т.3, а.с.21-24).

Вказані накази відповідають їх переліку у наданій позивачем таблиці (а.с.14- 23,109-118) та їх дати узгоджуються із розрахунком сум оплати праці у нічний та надурочний час (а.с.24-29).

Таким чином, суд правильно дійшов висновку, що у проведенні 6 вищевказаних інвентаризацій підтверджено участь позивачки, оскільки, тільки 6 протоколів робочої інвентаризаційної комісії було надано суду та досліджено судом, та тільки ними підтверджено результати проведення та підрахунки сум інвентаризації ТМЦ в складі робочої комісії у відповідності до наявних наказів про їх призначення.

Тому, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що вказані докази в сукупності та у взаємозв»язку з вищезазначеними пунктами Інструкції по проведенню повної піврічної та вибіркових інвентаризацій в мережі супермаркетів «НОВУС», підтверджують участь позивачки у їх безпосередньому проведенні на місцях саме у зазначений у них нічний та надурочний час.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи сторони відповідача про відсутність позивачки у нічний час в приміщеннях магазинів під час проведення інвентаризацій, оскільки, за наслідками дослідження письмових доказів - протоколів робочої інвентаризаційної комісії за визначені вище дати у кожному з них жодним словом ніхто з членів комісії не зазначив про зауваження чи претензії щодо проведення інвентаризації, а специфіка її проведення згідно зазначених пунктів Інструкції вказує на необхідність погодження кожного етапу від початку до кінця в цей нічний час саме із головою комісії - позивачкою ОСОБА_1, що обумовлює її перебування в торгових приміщеннях в цей час.

Зворотнього стороною відповідача не доведено, оскільки суду не було надано жодних письмових доказів про встановленні факти халатного відношення позивачки до виконання своїх службових обов»язків і нехтування нею вимогами наказів керівництва про проведення інвентаризацій, де її було призначено головою. Наказів про порушення трудової дисципліни як то відсутність ОСОБА_1 під час проведення нічних інвентаризацій суду надано не було.

Допитані судом першої інстанції свідки підтвердили про присутність позивачки під час проведення певних етапів інвентаризації. Між тим, по визначеним судом як доведеним по 6-ти датам проведення інвентаризацій жодний з свідків точно не міг пригадати про її відсутність в торгових залах відповідних магазинів, що з огляду на їх велику площу заслуговує на увагу.

При цьому, як пояснила свідок ОСОБА_2 саме позивачка проводила табелювання присутніх на інвентаризації членів комісії, визначала коло завдань та перевіряла їх виконання, що вказує на необхідність її перебування у приміщенні торгових залів магазинів.

Доводи відповідача про відсутність у позивачки протягом 5 років роботи претензій щодо оплати за роботу у нічний та надурочний час жодним чином не обумовлює можливість його звернення до суду за захистом свого порушеного права з часу обізнаності про це, який у відповідності до вимог ч.2 ст.233 КЗпП України не може бути обмежений будь-яким строком.

Згідно ст. ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» (надалі Закон №108/95-ВР) визначено структуру заробітної плати, до складу якої відноситься основно і додаткова заробітні плати та інші заохочувальні і компенсаційні виплати, які входять до фонду оплати праці. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці, що встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів), а додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, що включає доплати, передбачені чинним законодавством. Основна та додаткова заробітна плата у сукупності складають заробітну плату.

Відповідно до ст. 21 зазначеного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства.

Чинне законодавство зобов'язує роботодавця Інформувати працівника про розміри оплати праці та про будь-які зміни в оплаті праці (ст.ст. 29, 30 Закону України «Про оплату праці»).

Згідно ч.2 ст.55 КЗпПП України забороняється робота жінок у нічний час; не допускається, за винятком випадків, передбачених ст.175 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається (ч.4 ст.106 КЗпП України).

Згідно ч.2 ст.54 КЗпП України тривалість нічної роботи зрівнюється з денною в тих випадках, коли це необхідно за умовами виробництва, зокрема у безперервних виробництвах, а також змінних роботах при шестиденному робочому тижневі з одним вихідним.

Відповідно до ст.108 КЗпП України, робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Згідно п.7 розділу VI Колективного договору між власником та трудовим колективом ТОВ «Новус Україна», що прийняті на загальних зборах найманих працівників за протоколом №1 від 28.12.2010 року, оплата праці за надурочні роботи здійснюється згідно чинного законодавства (а.с.79-88).

Згідно п.9 Розділу 4 Колективного договору забезпечено нормальну тривалість робочого часу - 40 годин на тиждень та 8 годин в день. Якщо за умовами роботи не може бути додержана щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається запровадження підсумкового робочого часу за місяць.

Додатком 3 «Перелік і розміри доплат і надбавок до тарифних ставок, окладів і посадових окладів працівників підприємств, установ і організацій, що мають міжгалузевий характер (крім бюджетної сфери), для встановлення у галузевих, регіональних угодах та колективних договорах» до Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2010 - 2012 роки від 9 листопада 2010 року передбачено, що доплата за роботу у нічний час складає 35 відсотків годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в цей час.

З огляду на викладене, встановлення судом фактів роботи позивачки у нічний та надурочний час, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів оплати праці за виконану позивачкою роботу є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи представників відповідача не спростовують можливість стягнення таких коштів з ТОВ «НОВУС».

При підрахунку відповідних сум до стягнення коштів за роботу в нічний та надурочний час судом було взято до уваги та перевірено зроблені позивачкою розрахунки у Додатках №2 та №3 до позовної заяви (т.1 а.с.24-29).

Згідно ч.1 ст.106 КЗпП України саме за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.

За вказані періоди проведення інвентаризацій відповідачем не було проведено оплату праці позивачки в сумі 5374,25 грн. за роботу у нічний час та в сумі 46 922, 22 грн. за роботу у надурочний час, які підлягають стягнення на користь позивачки.

Щодо позовних вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні то суд також обґрунтовано вважав, що ці вимоги підлягають завдоленню

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки, відповідачем на день звільнення позивачки не було виплачено заробітну плату та відповідачем не доведено відсутність у цьому його вини, тому суд вірно дійшов висновку про задоволення вимог позивачки про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки у виплаті вказаного вище розміру складових заробітної плати у вигляді невиплати коштів за роботу в нічний та надурочний час.

Позивачкою заявлено позовні вимоги в частині стягнення коштів середнього заробітку затримки розрахунку при звільненні з 17.02.2015 р. по 01.04.2017 р. в сумі - 692 814,92 грн.

Судом розглядалися вимоги в межах вказаного періоду.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.95 р. судом було перевірено розрахунки позивачки та визначена суму середнього заробітку за затримки розрахунку при звільненні за період з 17.02.2015 року по 01.04.2017 р. у розмірі - 692 814,92 грн.

Тому, суд правильно вважав, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти за час роботи у нічний час в розмірі - 5374,25 грн..; за час роботи у надурочний час в сумі - 46 922, 22 грн..; кошти середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.02.2015 р. по 01.04.2017 р. у розмірі - 692 814,92 грн., а всього в розмірі - 745 111 (сімсот сорок п»ять сто одинадцять) гривень 40 копійок.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 24.05.2018 р.

Головуючий :

Судді :