Провадження № 22-ц/780/1648/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 21 30.05.2018
УХВАЛА

30 травня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати в цивільних справахБерезовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Лагода Олександр Сергійович, про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, 22 лютого 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором таподана із пропуском строків, встановлених ч. 1 ст. 354 ЦПК України без порушення питання про його поновлення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 березня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів для усунення вказаних недоліків з дня вручення копії ухвали.

Апелянта попереджено, що в разі невиконання вимог ухвали апеляційного суду йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена ухвала двічі направлялась апелянту за адресою вказаною в апеляційній скарзі (АДРЕСА_1, Київська обл.), однак поштові відправлення повернулися до суду з відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання".

При цьому, згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що апелянт не повідомляв суд про зміну свого місця знаходження, необхідно вважати, що копія ухвали апеляційного суду від 07 березня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху вважається врученою апелянту належним чином, у відповідності до ст. 128, 131 ЦПК України, а недоліки вказані в ухвалі суду апелянтом не виконані.

Із Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що текст ухвали від 07 березня 2018 року у вказаній справі був надісланий до реєстру 12.03.2018 року та оприлюднений 15.03.2018 року.

Відповідно до Закону «Про доступ до судових рішень», Єдиний державний реєстр судових рішень (ЄДРСР - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень) є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Отже, у зазначені строки апелянтом вказані недоліки в апеляційній скарзі не виправлені.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 358 ЦПК України скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи ті обставини, що апелянт був залучений до розгляду справи в якості відповідача, повідомлявся, відповідно до вимог чинного на час розгляду справи Цивільного процесуального кодексу України, про розгляд цієї справи, але свідомо не дізнавався про стан відомого йому судового провадження та ухилявся від отримання судових повідомлень в даній справі, та скориставшись правом на оскарження ухвали суду в апеляційному порядку, своєчасно не усунув недоліки апеляційної скарги, вважаю, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 358 ЦПК України, правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 рокувідсутні.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Лагода Олександр Сергійович, про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування державної реєстрації - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Р.В. Березовенко