Справа № 346/5872/17
Провадження № 2-о/346/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

заявника: ОСОБА_1

представника заінтересованої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Іванівецька сільська рада про встановлення факту спільного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що він народився 03 жовтня 1986 року в селі Іванівці, Коломийського району, Івано-Франківської області.На даний час він зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча фактично з 2007 року проживав і на даний час проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. По даній адресі проживав зі своєю бабусею, ОСОБА_3, яка померла 16 березня 2011 року. Враховуючи поважний вік і слабкий стан бабуся потребувала його догляду та допомоги у домашніх справах і по господарству. Вказує, що він постійно піклувався про бабусю і забезпечував всім необхідним. Житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами в якому він проживав з бабусею і своєю сім»єю, а також земельні ділянки (паї) належали його бабусі ОСОБА_3 За життя бабуся склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому та він прийняв спадщину проживаючи з бабусею до дня її смерті й на даний час у її будинку по вул. Карпатській,38 в с. Іванівці. Однак, у визначений законом термін він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить суд встановити факт його постійного спільного проживання з спадкодавцем, ОСОБА_3 до дня її смерті 16.03.2011 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав, не заперечив проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2011 року померла ОСОБА_3 про що в Книзі реєстрації смертей 18 березня 2011 року зроблено відповідний актовий запис №4(а.с.9).

05 січня 2011 року померла, залишила заповіт, посвідчений 05.01.2011 року секретарем виконавчого комітету Іванівецької сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла позивачу, ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Іванівці по вул. Карпатська,38, Коломийського району, Івано-Франківської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.04.2009 року (а.с.16)

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією паспорта (а.с.4).

Свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили факт, що заявник постійно проживав із ОСОБА_3, до дня її смерті.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Згідно з п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини.

Згідно з повідомленням державного нотаріуса Першої Коломийської районної ДНК від 06.12.2017 р. №1059/0116, заявнику ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 зокрема і у зв»язку з відсутністю доказів фактичного прийняття спадщини - спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10).

У судовому засіданні встановлено, що заявник не має можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, але встановлення такого факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини.

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою, а також показами свідків, і підтверджують факт спільного проживання заявника з спадкодавцем ОСОБА_3, при цьому спір про право у даному випадку відсутній.

На підставі викладеного та ст.ст.1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 294, 315, 319, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 із спадкодавцем, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, до дня її смерті - 16.03.2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя Бирич Н. В.