ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м.Суми

Справа №592/9700/17

Провадження № 22-ц/788/864/18

Апеляційний суд Сумської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Криворотенка В.І.,

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми у складі судді Котенко О.А. від 12 квітня 2018 року, постановлену у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, просила стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі 70% вартості транспортного засобу MAN, модель L2000, тип фургон-С, номер шасі WMAL33ZZX6Y156146, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску.

05 квітня 2018 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 використовувати в комерційних цілях спірний автомобіль, про що довести до відома ТОВ «Нова пошта».

Заява мотивована тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року позов забезпечено шляхом накладення арешту на спірний транспортний засіб із забороною зняття його з обліку, зміни реєстрації або дарування третім особам. Однак ОСОБА_2 використовує автомобіль в комерційних цілях, чим порушує права позивача - співвласника рухомого майна.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви.

Ухвала мотивована тим, що підстави для задоволення відсутні, ураховуючи, що предметом позову, який ухвалою суду від 05 жовтня 2017 року забезпечений, є стягнення грошової компенсації. Факт використання відповідачем автомобіля у комерційних цілях не доведений позивачем ОСОБА_1

У квітні 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що під час ухвалення судового рішення суд не врахував її право на отримання частки грошових коштів від використання спірного транспортного засобу, співвласником якого вона є. Висновок суду про недоведеність вимог спростовується матеріалами справи. Забезпечення позову необхідне для збереження автомобіля в належному стані. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що у суду не було підстав для розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття судом додаткового заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, при цьому врахувавши співмірність позовних вимог та виду забезпечення позову.

Установлено, що предметом і підставою позову є поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу, - автомобіля MAN, модель L2000, тип фургон-С, номер шасі WMAL33ZZX6Y156146, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску; присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року позов забезпечено накладенням арешту на спірний транспортний засіб із забороною зняття його з обліку, зміни реєстрації або дарування третім особам.

Відтак суд першої інстанції, з'ясувавши обсяг позовних вимог, урахувавши застосований вид забезпечення позову; відповідність виду забезпечення позову, який додатково просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також відсутність доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 використовувати в комерційних цілях спірний автомобіль, про що довести до відома ТОВ «Нова пошта». При цьому суд взяв до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд апеляційної інстанції відхиляє довід апеляційної скарги про те, що позивач є співвласником спірного автомобіля і має право на отримання прибутку від його використання, оскільки він не спростовує висновок суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі, предметом і підставою якого є присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. Якщо ОСОБА_1 вважає, що її право на отримання доходу порушене, вона не позбавлена права звернутися з відповідним позовом до суду.

Посилання у скарзі на безпідставність розгляду заяви у судовому засіданні суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки відповідно до частини четвертої статті 153 ЦПК України суд може призначити розгляд заяви в судовому засіданні з викликом сторін.

Щодо недоведеності позивачем використання ОСОБА_2 спірного автомобіля з метою отримання прибутку, слід зазначити, що з урахуванням позовних вимог такий висновок є зайвим, але на правильність висновку суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову не впливає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М.Біляєва

Судді: О.Ю.Кононенко

ОСОБА_4

Дата складення повного судового рішення - 23 травня 2018 року

ОСОБА_5Біляєва