АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 671/1569/17
Провадження № 22-ц/792/852/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар - Задвірний В.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2011 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Однак на теперішній час такий розмір аліментів є незначним і не може задовольнити потреб дитини на достойне матеріальне забезпечення.

Крім того, після ухвалення вказаного рішення суду у неї погіршився майновий стан у зв'язку з народженням іншої дитини, а майновий стан ОСОБА_4 покращився, оскільки він отримує значний дохід від роботи за кордоном, має квартиру з дорогим ремонтом.

Посилаючись також на розмір прожиткового мінімуму, встановленого в Україні для дітей відповідного віку на 2017 рік, просила суд збільшити розмір аліментів на утримання сина до 2500 грн. на місяць, з дня звернення до суду з позовом.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 14.03.2018 року позову було задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2011 року та постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 640 грн. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів та строку, з якого підлягає сплата аліментів у збільшеному розмірі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що висновок суду про відсутність правових підстав для стягнення аліментів в розмірі 2500 грн. щомісяця є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи. Розмір аліментів, який стягнуто за рішенням суду є занадто малим та не може забезпечити повноцінного розвитку та достатнього матеріального забезпечення дитини. Суд не врахував реальної можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленій нею сумі, враховуючи отримані ним доходи від роботи за кордоном. Судом невірно було вирішено питання про час, з якого аліменти у збільшеному розмірі повинні бути виплачені, оскільки початок виплати слід встановити з дня подання до суду позовної заяви про збільшення розміру аліментів, тобто з 22.09.2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просив суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, підтримав рішення суду першої інстанції.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача в суді заперечив проти апеляційної скарги, повністю підтримав рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, його рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.07.2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 27.10.2010 року і до повноліття дитини.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 20.09.2011 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.07.2011 року в частині розміру аліментів змінено та зменшено розмір аліментів до 500 грн.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду в 2010 році.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_3 народився син, ОСОБА_7, батьком якого є ОСОБА_8

Позивач разом з дітьми проживають окремо від відповідача в м. Миколаїв.

Частково задовольняючи позов суд правильно виходив з того, що справа не містить доказів спроможності ОСОБА_4 сплачувати щомісячно 2500 грн. на утримання дитини, врахувавши при цьому майновий та сімейний стан сторін, стан їхнього здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15.05.2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд повно встановив обставини справи, що стосується матеріального та сімейного стану сторін, врахував, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан позивача, з якою проживають діти, погіршився, змінився її сімейний стан у зв'язку з народженням ще однієї дитини, в той час як матеріальний стан батька дитини покращився.

В той же час, провівши оцінку доказів у справі у відповідності з вимогами процесуального закону суд обґрунтовано вказав на недостатність об'єктивних даних, які б вказали на можливість сплачувати відповідачем аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Так, відповідно до довідки Волочиського відділення Красилівської ОДПІ від 05.12.2017 року, №110/09 даних щодо доходів ОСОБА_4 не має. За інформацією Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області за відповідачем не рахуються транспортні засоби.

Як вбачається з довідки МСЕК матір ОСОБА_4, ОСОБА_9 є інвалідом 2-ї групи, отримує пенсію по інвалідності.

В довідці Волочиської ЦРЛ №604 від 10.11.2017 року зазначено про те, що ОСОБА_9 потребує постійного догляду.

За інформацією Управління соціального захисту населення Волочиської РДА від 13.11.2017 року, №3166 ОСОБА_4 призначено грошову компенсацію за надання соціальних послуг в розмірі 160 грн.

Відповідно до довідки Волочиської ЦРЛ від 10.11.2017 року, №603 відповідач хворіє та потребує тривалого лікування.

Справа містить також інформацію про те, що ОСОБА_4, починаючи з 2015 року періодично перетинав державний України.

Матеріали справи містять дані про те, що ОСОБА_3 працює на посаді лікаря-стоматолога, на час розгляду справи в суді перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., її заробітна плата за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року становила 10516,12 грн.

Та обставина, що ОСОБА_4 періодично виїжджає за межі території України не свідчить про його доходи та спроможність сплачувати щомісячно 2500 грн. аліментів.

Доводи апелянта про отримання відповідачем щомісячного доходу в розмірі 1500 Євро на місяць доказами не підтверджені, є припущенням, тому в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України до уваги судом не приймаються.

Слід також зазначити, що діючими нормами сімейного законодавства не передбачено можливості збільшення розміру аліментів у зв'язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому необхідно зауважити, що розмір аліментів, визначений судом в сумі 1000 грн. щомісячно складає більше половини прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який на дату ухвалення судом рішення в розрахунку на місяць становив 1860 грн.

Посилання апелянта на недостовірність медичних довідок, виданих Волочиською ЦРЛ 10.11.2017 року за №№603 та 604 суд до уваги не приймає, оскільки на їх спростування не надано відповідних доказів.

Необґрунтованими також є твердження апелянта про необхідність встановлення часу, з якого повинні сплачуватися аліменти в більшому розмірі саме з дати подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів до суду першої інстанції.

Закон передбачає присудження аліментів з дати подання позовної заяви у випадку стягнення аліментів, тобто за відсутності рішення суду про стягнення аліментів.

В даному випадку є чинним рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 20.09.2011 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, яке перебуває на примусовому виконанні у Волочиському районному відділі ДВС. За таких обставин присудження сплати аліментів у збільшеному розмірі за минулий період, а саме з дати пред'явлення позову до суду, 22.09.2017 року, призведе до необґрунтованого автоматичного утворення заборгованості по сплаті аліментів, якої, як вбачається з довідок органу ДВС у ОСОБА_4 на час розгляду даної справи в суді не має.

Аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня пред'явлення позову, про що також зазначено і у п. 23 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15.05.2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Необхідно зауважити, що у резолютивній частині рішення суд допустився описки, оскільки зазначив про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2011 року, хоча попередній розмір аліментів був встановлений рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 20.09.2011 року. Суду першої інстанції слід вирішити питання щодо виправлення описки в порядку ст. 269 ЦПК України.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30.05.2018 року.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бабій О.М. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 48,50