РІШЕННЯ

іменем України

"14" травня 2018 р. Справа № 145/626/18

Провадження № 2/145/529/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 23 квітня 2015 року в с. Кобелецьке Тиврівського району помер ОСОБА_4

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Кобелецьке Тиврівський району, вул.. Ленінська, 29. Даний будинок 1957 року забудови, рахується за померлим на підставі записів в погосподарській книзі ОСОБА_3 сільської ради. Зареєстрована вказана нерухомість за померлим на підставі Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських населених пунктах, затверджених ЦСУ СРСР 13.04. 1979 року за №112/3.

За життя, 22 вересня 2012 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з господарськими будівлями в с. Кобелецьке, по вул. Ленінська, під номером 29 заповів йому.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, так як на час її відкриття постійно проживав разом зі спадкодавцем і в шестимісячний строк не відмовився від неї. ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги в організації його побуту та життєзабезпечення, оскільки він внаслідок втрати зору не міг обслуговувати себе самостійно. Близьких родичів у нього немає. Тому він склав заповіт на його користь, щоб він допомагав йому в організації його побуту.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі він не має можливості, так як в паспорті громадянина України місцем його реєстрації вказана адреса АДРЕСА_1.

Спадкоємців, за законом, які мали б право на обов'язкову частку у спадщині, немає.

З позовом до суду до того самого відповідача про той самий предмет позову та тих самих підстав він не звертався.

Просить встановити факт, що він постійно проживав разом з ОСОБА_4 на день його смерті, яка сталася в с. Кобелецьке 23 квітня 2015 року за адресою с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області по вул.. Ленінська, буд. 29;

визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Кобелецьке Тиврівського району, Вінницької області, по вулиці Ленінська, 29: житловий будинок 1957 р забудови, означений на плані КП « ВООБТІ» літ. «А», вартістю 28113 грн., загальною площею 32.3 кв.м., житловою 21.9 кв.м., допоміжною 10.4 кв.м., літню кухню «Б», вартістю 7442 грн., сарай «Б», вартістю 4324 грн., погріб «П/Б», вартістю 13243 грн., сарай «б», вартістю 1706 грн., гараж «В», вартістю 3026 грн., сарай «В», вартістю 15892 грн., убиральню «Г», вартістю 3187 грн. огорожу № 1, вартістю 1865 грн., ворота №2, вартістю 534 грн., хвіртку № 3, вартістю 372 грн., загальною вартістю 79703 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого в с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області 23 квітня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених в заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. ОСОБА_3 сільська рада позов визнає, просить справу розглянути у відсутності її представника.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

25 квітня 2015 року в с. Кобилецькі помер ОСОБА_4, який до дня смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 78 від 27.02.2018 року (а.с.13).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Ленінська, 29, с. Кобилецьке.

Постановою державного нотаріуса Тиврівської районної нотаріальної контори № 556/02-31 від 30.03.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, по вул. Ленінській, 29 в с.Кобилецьке, після смерті ОСОБА_4, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та заявником не надано документів, які підтверджують прийняття ним спадщини.

Проте, житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Ленінській, 29 в с.Кобилецьке, рахується за померлим ОСОБА_4, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради від 27.02.2018 року № 76 (а.с. 15).

Згідно технічного паспорту КП "ВООБТІ" від 12.03.2018 року на садибний (індивідуальний житловий будинок) житловий будинок з господарськими будівлями побудовані протягом 1960-1963 років (а.с.10).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на рухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952- IУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 №112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

З інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Тобто в період забудови вказаного домоволодіння у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, було затверджено зразки форм довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Із зазначених додатків вбачається, що довідка про власника житлового будинку видається згідно із записами у погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих.

Тобто записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За життя ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном, склавши 22.09.2012 року заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5 Заповіт не змінений і не відмінений (а.с.6).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02.05.2018 року № 51771170 заповіт після смерті ОСОБА_4Ф у спадковому реєстрі зареєстрований за № 53425266.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02.05.2018 року № 51771169 після смерті ОСОБА_4 у спадковому реєстрі не зареєстрована спадкова справа.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після її смерті ОСОБА_2 прийняв, так як на час його смерті постійно проживав разом з ним за однією адресою: с.Кобелецьке, вул..Ленінська, 29, що стверджується довідками виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 77, 78 від 17.02.2015 року, згідно яких, ОСОБА_4 на час смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті з ним однією сім'єю проживав ОСОБА_2

Відтак, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, за таких обставин, не позбавляє позивача права на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5-13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 11,15, 16, 328, 1233,1235,1268-1270 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживав разом з ОСОБА_4 на день його смерті, яка сталася в с. Кобелецьке 23 квітня 2015 року за адресою с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області, по вул.. Ленінська, буд. 29.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Кобелецьке Тиврівського району, Вінницької області, по вулиці Ленінська, 29: житловий будинок 1957 р забудови, означений на плані КП « ВООБТІ» літ. «А», вартістю 28113 грн., загальною площею 32.3 кв.м., житловою 21.9 кв.м., допоміжною 10.4 кв.м., літню кухню «Б», вартістю 7442 грн., сарай «Б», вартістю 4324 грн., погріб «П/Б», вартістю 13243 грн., сарай «б», вартістю 1706 грн., гараж «В», вартістю 3026 грн., сарай «В», вартістю 15892 грн., убиральню «Г», вартістю 3187 грн., огорожу № 1, вартістю 1865 грн., ворота №2, вартістю 534 грн., хвіртку № 3, вартістю 372 грн., загальною вартістю 79703 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого в с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області 23 квітня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 15.05.2018 року.

Суддя:ОСОБА_6