АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року м. Одеса

справа №521/12125/17

провадження №22-ц/785/3806/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого -Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представники позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року у складі судді Целуха А.П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, з 2013 року по 2016 рік вони прожили без реєстрації шлюбу та мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої записано ОСОБА_3 Спільне життя з відповідачем не склалося. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, з квітня 2015 року відповідач не надає допомоги їй та доньці. Вона тимчасово не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює водієм-докером в Одеському морському торгівельному порту, має у власності вантажний та легковий автомобілі, власну квартиру, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання її та їх доньки.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх його доходів в місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та на її утримання у розмірі 1000 грн. на місяць з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.1).

Відповідач позов визнав частково в частині сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 2000 грн., посилаючись на погіршення його стану здоров'я та знаходження на його утриманні:

-його мати ОСОБА_6, на утримання якої за рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2013 року він сплачує ј частину всіх видів заробітку;

-неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого за рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2014 року він сплачує 1/6 частину всіх видів доходу;

-його батька ОСОБА_7, на утримання якого за рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року він сплачує 1/10 частину заробітку.

Загальна сума аліментів, яку він сплачує, складає 51,5 відсоток від його доходу.

Не визнавши позовні вимоги ОСОБА_1 в частині її утримання, відповідач послався на безпідставність позовних вимог з огляду на вимоги ст.84 СК України та з урахуванням того, що він не перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем (а.с.15,36-37).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги лише в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги в частині її утримання до досягнення дитиною трьох років просила не розглядати.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (а.с.43,44-46).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позову - 02 серпня 2017 року до повноліття доньки - ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, та, врахувавши стан здоров'я відповідача, знаходження на його утриманні трьох інших осіб, стабільність доходів відповідача, прийшов до висновку про визначення аліментів на доньку ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів на місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позову - 02 серпня 2017 року до повноліття доньки - ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.48-50).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не врахував погіршення стану його здоров'я та наявність на його утриманні трьох інших осіб: його мати, батька та неповнолітнього сина, на яких він сплачує у цілому 51,5 відсотків від своїх доходів на місяць. Встановлений судом першої інстанції розмір аліментів на доньку ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини від усіх доходів на місяць, буде складати ще 16,5 відсотків, тому загальний розмір аліментів, який буде відраховуватись з його доходів, складатиме 68 відсотків від його доходів на місяць, що перевищує встановлений ч. 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, та який не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 січня 2018 року залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції. При цьому, зазначила, що загальна сума відрахувань на аліменти за всіма виконавчими документами у відповідача буде складати 68 відсотків, що не перевищує встановленого ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.3 ст.128 КЗпП України максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а саме: розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Встановлення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 в меншому розмірі ніж 1/6 частини від усіх доходів відповідача, є неприпустимим, з огляду на те, що це призведе до менш забезпеченості малолітньої дитини ОСОБА_5 аніж неповнолітнього сина відповідача, на утримання якого стягується з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів. Зобов'язання по аліментам перед батьками відповідача та медична документація про хворобу відповідача мають на меті виключно встановлення як найменш нижчого розміру аліментів на дітей. У власності відповідача є транспортні засоби і у 2015 році він придбав нерухоме майно, що свідчить про те, що ОСОБА_3 ні є особою, у якої існують певні перешкоди належним чином утримувати своїх дітей (а.с.67).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що згідно до правил ч.2ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у його відсутності (а.с.72,10).

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1 ,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

У статті 182 СК України наведений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитин и (ст.183 СК України).

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15 квітня 2015 року (а.с.5).

Позивачка і відповідач проживають окремо, дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні.

Позивачка ОСОБА_1 є особою працездатного віку, не працює, доглядає дитину та потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 є особою працездатного віку, з 01 липня 2001 року працює у Дочірньому підприємстві «Контейнерний термінал Одеса» Компанії «Ейч Ейч Ел ЕЙ Інтернешнл ГмбХ», у даний час на посаді докера-механізатора (а.с.34).

З довідки Дочірнього підприємства «Контейнерний термінал Одеса» Компанії «Ейч Ейч Ел ЕЙ Інтернешнл ГмбХ» від 07 грудня 2017 року вбачається, що за період з січня 2017 року по листопад 2017 року відповідачу нараховано 368861,72 грн. (а.с.24).

Відповідач має можливість та зобов'язаний законодавством надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 13 листопада 2013 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 (мати ОСОБА_3.), ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2013 року (а.с.17).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2014 року зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначений рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 27 липня 2013 року, з 1/3 частини всіх видів доходу відповідача до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18-19).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 (батько ОСОБА_3.), ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходів) платника аліментів, починаючи з 16 жовтня 2013 року довічно, але з урахуванням матеріального стану стягувача і платника аліментів (а.с.22-23).

Таким чином, на утриманні відповідача перебувають його батьки та неповнолітній син ОСОБА_3

Відповідно до копії довідки лікаря-неврапотолога вищої категорії лікувально-діагностичного центру «Медэлит» ОСОБА_10, яка є фізичною особою - підприємцем, від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_3 з 09 вересня 2017 року проходив у зазначеному центрі обстеження та лікування з діагнозом: ДЕП I-II ступеня з переважним ураженням вертебро-базилярного басейна з порушенням ліквородинаміки, з диенцефальной дисфункцією і астено-невротичним синдромом, помірним вертигенозним синдромом, рідкісними симпато-адреналовими кризами. Остеохондроз шийного відділу хребту на фоне протрузій дисків С3-С7 (а.с.20).

Разом з тим, судам першої та апеляційної інстанцій відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження призначення йому медикаментозного лікування або фізіотерапії, реальних витрат на проходження лікування та придбання ліків і їх відповідність призначенню лікаря, періодичності лікування тощо.

Зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема на: матеріальне становище відповідача, який має регулярний дохід, наявність в нього на утриманні інших непрацездатних осіб та неповнолітньої дитини, рівність прав дітей відповідача (сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_3.) на фінансове утримання від батька,враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісячно на утримання доньки ОСОБА_9. Зазначений розмір є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи апеляційної скарги, що загальний розмір аліментів, які стягуються з нього за рішеннями судів, з урахуванням аліментів на доньку ОСОБА_9, у розмірі 1/6 частини всіх доходів, буде складати 68 відсотків від його доходів на місяць, що перевищує встановлений ч. 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, та який не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Аналогічна норма міститься у ч.3 ст. 128 Кодексу законів про працю України.

Отже, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати ОСОБА_3 не перевищує 70 відсотків.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Рішення суду ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді :

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я.Колесніков