Номер провадження: 22-ц/785/3690/18
Номер справи місцевого суду: 520/7057/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року (суддя Калініченко Л.В.),

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши який, просила визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості спірного автомобіля у розмірі 199908 гривень 06 копійок, та 1/2 частину вартості погіршення стану спірного автомобіля у розмірі 505407 гривень 44 копійки.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року було задоволено клопотання представника позивача та накладено арешт на спірний автомобіль (а.с.14-15).

19 грудня 2017 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

У своєму клопотанні посилався на те, що після подання представником ОСОБА_2 уточнень та доповнень до позовної заяви, автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, не є більше предметом спору.

Крім того, зазначено, що згідно відповіді Територіального сервісного центру №5141 від 27 серпня 2016 року, автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 14 липня 2016 року на підставі заяви власника ОСОБА_3 знятий з обліку, та йому були видані транзитні номерні знаки 16ВН8252, у звязку з чим існування даного арешту перешкоджає ОСОБА_3 здійснити дії щодо постановлення даного транспортного засобу на облік, що тягне за собою скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року клопотання представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 В скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та ухвалення постанови про задоволення заяви та скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що спірний автомобіль не є більше предметом спору. Крім того, спірний автомобіль не має державного номеру, зазначеного в ухвалі про забезпечення позову, а має транзитні номерні знаки 16ВН8252, строк дії яких сплив, є необхідність перереєструвати транспортний засіб, однак наявність ухвали суду від 14 липня 2016 року перешкоджає ОСОБА_3 постановити транспортний засіб на облік, за що передбачена адміністративна відповідальність у Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, а саме просила: припинити її право власності на автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину вищевказаного автомобіля у розмірі 450000 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2016 року було задоволено клопотання позивача з метою забезпечення позову накладений арешт на автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, при цьому суд виходив з того, що даний автомобіль є предметом спору у справі.

23 травня 2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав уточнення та доповнення до позову, згідно з яким просив: визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості спірного автомобіля у розмірі 199908 гривень 06 копійок, та 1/2 частину вартості погіршення стану спірного автомобіля у розмірі 505407 гривень 44 копійки.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ст. 151, 152, 153 ЦПК України (в редакції Закону, що діяла станом на час розгляду справи судом першої інстанції), суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, які повинні випливати із суті заявлених позовних вимог. При цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Аналогічна норма міститься і в ст. 149, 150 ЦПК України, діючого на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Доводи апеляційної скарги про те, що на даний час автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, не є предметом спору є безпідставними, оскільки згідно з остаточною редакцією позовної заяви ОСОБА_2 спір йде щодо визнання права власності на спірний автомобіль та стягнення компенсації його вартості.

Крім того, із відповіді Територіального сервісного центру №5141 від 27 серпня 2016 року вбачається,що автомобіль RANGE ROVER Sport, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 14 липня 2016 року на підставі заяви власника ОСОБА_3 знятий з обліку, та йому були видані транзитні номерні знаки 16ВН8252, тому безперечно вбачається ризик відчуження ОСОБА_3 спірного транспортного засобу, оскільки він був знятий ОСОБА_3 під час розгляду даної справи, та у разі задоволення позову ОСОБА_2 існує ризик його невиконання, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про інше майно або грошові кошти, за рахунок яких можливо буде виконати рішення суду.

Оскільки скасування заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов ОСОБА_2 буде задоволений, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4П про скасування заходів забезпечення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги про порушення прав відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст Постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

ОСОБА_6