Справа № 487/2637/16-ц
Провадження № 2/487/34/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

за участю представника позивача ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

20.05.2016 року Публічне акціонерне тов ариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 25.03.2013 року у розмірі 12750,36 гривень.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовував тим, що 25.03.2013 року на підставі укладеного договору б/н ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В звязку з невиконанням умов договору, у відповідача станом на 31.03.2016 рік виникла заборгованість у розмірі 12750,36 грн., з яких: заборгованість за кредитом 7472,21 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 4194,80 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 583,35 грн. Посилаючись на наведене просили стягнути з ОСОБА_2 вищезазначену суму заборгованості.

Ухвалою судді від 20.06.2016 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду.

15.09.2016 року представником ОСОБА_2 надані письмові заперечення на позовну заяву, в яких він зазначив, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.03.2013 року, яка підписана ОСОБА_2 не містить інформації про згоду останньої на оформлення та отримання кредитної картки «Універсальна». Матеріали позовної заяви не містять доказів отримання ОСОБА_2 кредитної картки «Універсальна» та користування нею шляхом зняття готівки або проведення розрахункових операцій в торгівельній мережі. Вищезазначену Анкету-заяву ОСОБА_2 підписала при оформленні пенсійної карти, якою користувалась. На підставі викладеного вважає що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» необґрунтований і задоволенню не підлягає.

17.02.2017 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» надані письмові пояснення на заперечення представника відповідача, в яких зазначив, що згідно Наказу Банка від 20.02.2007 року, затверджено порядок масового випуску кредитних карт для тримачів зарплатних та пенсійних карт ПриватБанка. Для клієнтів тримачів пенсійних карт випуск кредитних карт здійснюється в пакеті з пенсійною карткою. ОСОБА_2 при оформленні пенсійної картки,25.03.2013 року за заявою отримала і кредитну картку. Надана позивачем виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості свідчить, що ОСОБА_2 отримала кредитну картку «Універсальна», користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів. Крім того з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що ОСОБА_2 частково сплачувала заборгованість за договором.

У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав, заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної страви, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 5) 25.03.2013 року ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк».

Разом з цим представником ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження позовних вимог, зокрема отримання відповідачем і користування платіжною карткою за договором від 25.03.2013 року, була надана Довідка, згідно якої між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір б/н від 19.03.2013 року, за яким була надана кредитна картка 924458, з зазначенням дати відкриття : 19.03.2013 року.

Крім того ПАТ КБ «ПриватБанк» надана виписка по картковому рахунку, з якої вбачається, що ОСОБА_2 дійсно користувалась карткою 5211****4458, та перша операція з карткою була проведена 19.03.2013 року (а.с. 112-120).

Крім того ПАТ КБ «ПриватБанк» була надана Довідка про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н від 19.03.2013року).

Надані суду докази свідчать що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 існують кредитні правовідносини. Разом з цим кредитні правовідносини виникли з укладеного договору від 19.03.2013 року, а не з 25.03.2013 року на підставі підписаною відповідачем ОСОБА_4 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк».

Крім того надане ПАТ КБ "ПриватБанк" фото ОСОБА_2 з платіжною карткою лише підтверджує факт отримання "будь-якої" картки у відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк", але не є доказом отримання платіжної картки Універсальна на підставі заяви від 25.03.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт отримання і користування відповідачем платіжною карткою "Універсальна" за договором від 25.03.2013 року.

Таким чином підстави щодо стягнення заборгованості у розмірі 12750,36 грн. яка утворилась за договором від 25.03.2013 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги 50, , рах№3111 МФО №305299) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.Щербина