Ухвала

24 травня 2018 року

м. Київ

справа № 415/5531/16-ц

провадження № 61-21677св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення компенсації за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 24 жовтня

2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі

ВП «Шахта Привільнянська» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди розʼєднано, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги про стягнення заробітної плати.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 24 жовтня

2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі

ВП «Шахта Привільнянська» в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі - повернуто позивачу. Розʼяснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення із завою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 31 жовтня

2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі

ВП «Шахта Привільнянська» в частині вимог про стягнення моральної шкоди повернуто позивачу з підстав передбачених пунктом 1 частини третьої статті 121 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції).

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із уточненою позовною заявою в якій просив стягнути з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі

ВП «Шахта Привільнянська» на свою користь заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 31 194,66 грн та компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 62 436,00 грн.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня

2016 року уточнену позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі повернуто позивачу. Розʼяснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня

2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі

ВП «Шахта Привільнянська» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» на користь ОСОБА_4 компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 62 436,00 грн, без урахування суми податків, зборів та інших обовʼязкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 624,37 грн.

Не погоджуючись із ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня

2016 року залишено без змін.

23 лютого 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 через засоби поштового звʼязку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просять скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від

22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від

26 січня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі пʼяти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення компенсації за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 січня 2017 року призначити до судового розгляду.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В.М. Коротун

М.Є. Червинська