Провадження номер 2/741/218/18
Єдиний унікальний номер 741/131/18
РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25 вересня 2004 року помер ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 1,5651 га, кадастровий номер :02:001:0542, та площею 2,1405 га, кадастровий номер :02:001:1193, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Плосківської (після обєднання сіл у обєднану територіальну громаду ОСОБА_4) сільської ради Носівського району Чернігівської області. На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним постійно проживали його син ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_7, які в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті. 04 вересня 2016 року помер чоловік позивача ОСОБА_6. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 1/2 частини вищевказаних земельних ділянок, які він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_5 Спадщину після його смерті прийняли дружина ОСОБА_3 та мати ОСОБА_7 21 листопада 2016 року померла ОСОБА_7. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 3/4 частини вищевказаних земельних ділянок, 1/2 частини з яких вона успадкувала після смерті сина та 1/4 частини після смерті сина. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_7 За заповітом. Спадщину вона прийняла, подавши до Носівської районної ДНК заяву про прийняття спадщини. Позивач не має змоги отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки у звязку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, не оформили своїх спадкових прав, а державний акт на право власності на земельну ділянку видано і зареєстровано вже після смерті ОСОБА_5 Отже, за життя ОСОБА_5 розпочав процес приватизації земельних ділянок, але за життя не встиг отримати правовстановлюючий документ на земельні ділянки. Саме тому позивач просила судовим рішенням визнати за нею:

- у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право на завершення приватизації 1/4 частини земельних ділянок площею 1,5651 га та 2,1405 га та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки;

- у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 право на завершення приватизації 3/4 частини земельних ділянок площею 1,5651 га та 2,1405 га та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не зявився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 089366 ОСОБА_5 був власником земельних ділянок площею 2,1405 га, кадастровий номер 020010542, та площею 1,5651 га, кадастровий номер 020011193, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Плосківської сільської ради Носівського району (а. с. 7).

Вартість земельної ділянки площею 1,5651 га становить 76505 грн. 38 коп., вартість земельної ділянки площею 2,1405 га становить 12913 грн. 66 коп., що підтверджується копією витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель району (а. с. 14-15).

25 вересня 2004 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 38).

Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_7 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 9). ОСОБА_6 є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 37).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли ОСОБА_7 та ОСОБА_6, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області № 814 від 12.09.2017 (а. с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_5 його син та дружина успадкували до 1/2 частини вищевказаних земельних ділянок.

04 вересня 2016 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

За життя ОСОБА_6 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 33-35).

Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_3 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 11). ОСОБА_7 є матірю померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті.

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 № 365/2016 убачається, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після його смерті, подавши до Носівської районної ДНК у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини (а. с. 30-31).

Крім ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла мати померлого ОСОБА_7 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Отже, після смерті ОСОБА_6 його мати та дружина успадкували до 1/4 частини вищевказаних земельних ділянок.

21 листопада 2016 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 57-59) та копією заповіту (а. с. 12).

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_7 № 366/2016 (а. с. 49-54) убачається, що ОСОБА_3 прийняла спадщину, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку, земельні ділянки.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_5, спадкоємцями якого були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, але не оформили своїх спадкових прав, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 089366 від 20 жовтня 2004 року виготовлений з порушенням вимог ст. 25 ЦК України, а саме: державний акт видано і зареєстровано після смерті ОСОБА_5, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК № 2224/02-31 від 10.10.2017 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 13).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя розпочав процедуру приватизації спірних земельних ділянок, набув майнові права на спірні земельні ділянки, оскільки за його життя Носівською РДА було прийнято розпорядження № 281 від 18.08.2004 про передачу йому у власність земельних ділянок, але він не набув права власності на них, оскільки не отримав правовстановлюючі документи на них та не здійснив державної реєстрації земельних ділянок. Отже, спадкоємці ОСОБА_5 у порядку спадкування набули лише майнове право на спірні земельні ділянки. Відповідно, до позивача перейшло в порядку спадкування право на завершення процедури приватизації та отримання у власність земельних ділянок.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 04 вересня 2016 року, право на завершення приватизації 1/4 частини земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, площею 1,5651 га вартістю 19126,35 грн., кадастровий номер :02:001:0542, та площею 2,1405 га вартістю 3228,42 грн., кадастровий номер :02:001:1193, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_4 (колишньої Плосківської) сільської ради Носівського району Чернігівської області, на які 20 жовтня 2004 року на імя ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089366.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 21 листопада 2016 року, право на завершення приватизації 3/4 частини земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площею 1,5651 га вартістю 57379,03 грн., кадастровий номер :02:001:0542, та площею 2,1405 га вартістю 9685,24 грн., кадастровий номер :02:001:1193, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_4 (колишньої Плосківської) сільської ради Носівського району Чернігівської області, на які 20 жовтня 2004 року на імя ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 089366.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий