Справа № 212/3507/18
У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу: Гірничий коледж державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач ДВНЗ «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу: Гірничий коледж ДВНЗ «Криворізький національний університет» 25 травня 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 ПрАТ «ЦГЗК» про стягнення заборгованості.

Суд, ознайомившись із позовною заявою прийшов до висновку, що подана суду позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити вказівку на фактичну підставу позову, але не вимагає посилання на норму права, що регулює дане спірне правовідношення (правова підстава позову). Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Однак, позивачами вказані вимоги не виконані.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивач зазначає, що є балансоутримувачем гуртожитку №2 за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Невська, 3 та на підтвердження цього факту додає реєстраційне посвідчення КП «КБТІ».

З реєстраційного посвідчення виданого КП «КБТІ» вбачається, що будівлі та споруди розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Невська, буд. №3, в цілому складаються з: гуртожитків «Б», «В»; технікум «А-3», площею 7937 кв.м.; учбового корпусу «Г» площею 6230 кв.м.; їдальні «І» площею 1324 кв.м.; майстерні «Д»; «Ж»; «Л»; «О»; «П»; «Р»; «С» площею 1848 кв.м.; учбового полігону «А-3» площею 1572 кв.м. та зареєстровано за державою в особі Верховної ради України на балансі гірничого технікуму Криворізький державний технічний університет на праві Рішення Криворізького міськвиконкому від 08.12.1993 року №540. Довідка про балансову належність від 03.03.2000 року №70. Реєстраційне посвідчення датовано 17.03.2000 року.

Проте, позивач посилається на договори оренди та найму, укладені з відповідачем відносно гуртожитку №2, що розташований по вул.. Невська, 3 у м. Кривому Розі.

Надаючи та зазначаючи такі взаємовиключаючі дані та докази, позивач не обґрунтував у позовній заяві хто ж саме є балансоутримувачем гуртожитку №2 та чому наданий ним доказ, не містить відповідних даних.

Доданий до позовної заяви документ на підтвердження права звернення до суду, а саме реєстраційне посвідчення видане КП «КБТІ» втратило свою актуальність на час подачі позову.

Отже, до позовної заяви не додано доказ щодо балансоутримувача, безпосередньо гуртожитку №2, оренда приміщень якого є предметом укладення договорів, за якими виникла заборгованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч вказаним вимогам законодавства, у позові відсутній обґрунтований розрахунок сум, що позивач бажає стягнути з відповідача, у звязку з чим позивачу треба надати обґрунтований, доведений певними математичними діями, відповідними формулами, які застосовуються до даних правовідносин, з відповідним зазначенням порядку проведення, розрахунок.

Окрім цього, суд зазначає, що позовна заява не відповідає й іншим вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, а саме:

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

П. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачає зазначення у позовній заяві відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору, що позивачем у позові не відображено, але у разі вжиття таких заходів, спірне питання може бути вичерпано.

Не зазначаючи вказаних вище обставин та доказів, які є обов'язковими при розгляді справ даної категорії, позивач порушує право відповідача на захист, оскільки незрозумілість, нечіткість обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги до нього, позбавляє його можливості оформлення відзиву відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду оновленого позову, із вказанням обставин на які суд вказує у цій ухвалі й зазначивши докази у їх підтвердження.

У випадку не усунення у вказаний строк недоліків позовної заяви, така заява буде вважатися неподаною і суд поверне її позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.95,134,175,177,185 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» в особі відокремленого структурного підрозділу: Гірничий коледж державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, визначивши такий термін у 10 (десять) днів з дня вручення позивачу копії даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена йому зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: О. Н. Борис

Ухвала складена та підписана суддею 31.05.2018 року