Номер провадження: 22-ц/785/3624/18
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Бєляєвої А.О.

імена (найменування сторін)

заявник - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання безвісно відсутнім за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2018 року, ухвалене суддею Кічмаренко С.М.

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Бобрик Перший, Любашівського району Одеської області, останнє відоме місце проживання: 65012, АДРЕСА_1; початком безвісної відсутності вважати 01.01.2005 року, посилаючись на те, що він є власником АДРЕСА_1. В квартирі, в якій він проживає разом із неповнолітнім сином, зареєстрований також його батько ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки КП ЖКС «Фонтанський» про склад сім'ї. Шлюб між його батьком та матір'ю був розірваний ще у 1992 році, а у 1995 році він виїхав до Кіпру і до теперішнього часу його місцеперебування невідоме.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив заяву задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання безвісно відсутнім відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити заяву, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд порушив вимоги ст. 294 ЦПК України, а саме судом було відмовлено у витребуванні доказів, що призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, суд повністю не врахував та не надав ніякої оцінки свідкам, які були допитані під час судового засідання, також суд чинив перешкоди під час розгляду справи, а саме кілька разів відмовляв у задоволені клопотання про витребування відомостей, а тому вважає, що рішення підлягає скасуванню.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звертаючись до суду, в своїй заяві посилався на те, що ОСОБА_3 з 1995 року разом з ним не проживає, так як він виїхав до Кіпру, забравши свої речі і до сьогодні ОСОБА_2 не має жодних відомостей про його місце перебування.

Під час розгляду справи, суд, з метою з'ясування доводів, викладених в заяві, а також вищезазначених тверджень заявника витребував з Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості про перетинаня державного кордону України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 1995 року, та до якої країни світу він виїжджав.

Відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України №0.64-44943/0/15 від 27.12.2017 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Тобто, підтверджень того, що ОСОБА_3 дійсно виїхав за межі країни судом отримано не було.

Заявником також не було надано до суду підтверджень того, що він звертався до органів Національної поліції в Одеській області про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться в розшуку і до сьогодні його місце проживання не встановлено.

Відповідно до довідки від 15.12.2016 року, виданої Комунальним підприємством Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також судом встановлено, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно заявнику, оскільки надає можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання безвісно відсутнім, суд вірно виходив з того, що не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_3 є безвісно відсутнім оскільки заявник не звертався до органів Національної поліції з ціллю встановлення місцезнаходження ОСОБА_3, не була розпочата оперативно-розшукова справа.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, відмовляв у витребуванні доказів, що призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, не надав ніякої оцінки свідкам, які були допитані під час судового засідання, також суд чинив перешкоди під час розгляду справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а оскільки ОСОБА_2 не довів суду факт того, що ОСОБА_3 безвісно відсутній, у суду не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Також слід зазначити, що відповідно до норм чинного законодавства рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець

Повний текст судового рішення складено 29 травня 2018 року