Ухвала

24 травня 2018 року

м. Київ

справа № 700/413/17

провадження № 61-13085св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року у складі суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька. Позовна заява мотивована тим, що 24 липня 2009 року вона уклала шлюб із ОСОБА_5, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 184. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері - ОСОБА_4

Після розірвання шлюбу дитина - ОСОБА_6 проживає та зареєстрована разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебуває на її утриманні.

ОСОБА_4 має дозвіл на проживання включно до 31 березня 2019 року в Словацькій Республіці і на підставі трудового договору від 01 квітня 2017 року працює в компанії товариство з обмеженою відповідальністю «SanaClis» за місцезнаходженням даної компанії: АДРЕСА_2, за даною адресою і проживає у трикімнатній квартирі та для користування надано транспортний засіб.

У зв'язку з тим, що на даний час позивач проживає і працює за вказаною адресою, вона бажає, щоб малолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з нею, оскільки мати має намір забезпечити повноцінний розвиток своєї дитини, підвищити рівень світогляду дитини, покращити стан здоров'я своєї дитини, яка постійно хворіє.

Оскільки відповідач відмовився надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до Словацької Республіки за місцем її проживання та за місцем роботи, просила суд надати ОСОБА_4 дозвіл на виїзд малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон, а саме в Словацьку Республіку для проживання разом з матір'ю, включно до 31 березня 2019 року без дозволу (згоди) батька ОСОБА_5

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Надано ОСОБА_4 тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Словацької Республіки разом з матір'ю ОСОБА_4 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_5 з часу набрання рішенням законної сили, з обов'язковим поверненням дитини до України, для проживання в ній з матір'ю ОСОБА_4, включно до 31 березня 2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного із батьків.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2017 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що надання за рішенням суду дозволу на виїзд з України дитини разом з матір'ю на тимчасове місце проживання до Словацької Республіки без згоди та супроводу батька на такий значний період часу суперечить змісту положень статей 141, 157 Сімейного кодексу України (далі - СК України), які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, батько буде фактично позбавлений можливості брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу у якій просила скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Вказувала, що батько не цікавиться дитиною, має заборгованість по аліментах, судом апеляційної інстанції не враховано інтереси дитини.

У квітні 2018 року служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області подала відзив на касаційну скаргу у якому просила касаційну скаргу задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є таким, що захищає інтереси дитини.

У травні 2018 року ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а провадження у справі закрити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 700/413/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель