Справа № 663/2294/16-ц
Провадження № 2/663/141/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М. І.

секретаря Молошенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно Заяви б/н від 19.10.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 15.09.2016 року виникла заборгованість загальною сумою 26329,09 грн., яка складається з наступного: 11515,49 грн. заборгованість за кредитом; 3470,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 8663,26 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1229,96 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 26329,09 грн., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача, відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на наступні обставини. 09.10.2015 року близько 7 години ранку у ОСОБА_1 стався інсульт у наслідок чого він був госпіталізований до лікарні де проходив стаціонарне лікування до 30.10.2015 року. 15.12.2015 року ОСОБА_1, перевіряючи стан рахунку виявив, що 09.10.2015 року з 16 до 18 години було несанкціоноване списання коштів шляхом переказу на рахунки мобільних телефонів невідомих осіб. Про зазначенні обставини він відразу повідомив позивача та звернувся до правоохоронних органів. Про реквізити банківської картки та ПІН або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу відповідач нікому не повідомляв, пластикова карта Приватбанку весь час знаходилась в сейфі за місцем його мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи відсутність вини в діях ОСОБА_1 просили відмовити в задоволенні позову. В додаткових запереченнях представник відповідача просив зменшити розмір неустойки у разі задоволення позову приватбанку.

В поясненнях на заперечення представник позивача зазначив, що клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-лист Платіжної системи. Про втрату картки відповідач не заявляв, поповнення мобільного рахунку здійснювалось за допомогою банкомату, відповідно особа, яка знімала кошти мала в наявності платіжну картку і знала ПІН-код відомий лише держателю карти. У звязку з відсутністю доказів звернення Відповідача в банк про втрату карти, заперечення відповідача не можуть прийматися судом до уваги, оскільки є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 19 жовтня 2011 року за заявою відповідача ОСОБА_1 позивачем було надано кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Грошовими коштами, які перебували на банківському рахунку позивач користувалася, про що свідчить виписка про рух коштів з банківського рахунку.

З довідки наданої тимчасово виконуючим обовязки головного лікаря Скадовської центральної районної лікарні ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 був госпіталізований до неврологічного відділення Скадовської ЦРЛ 09.10.2015 року об 11.45 з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ступень 3, ризик IV. Гостре порушення мозкового кровообігу за змішаним типом субарахноїдально-паренхіматозний інсульт в лівій гемісфері лівої середньої мозкової артерії з вираженим правобічним геміпарезом. Виписаний 17.10.2015 року. (а.с. 102)

З виписки з банківського рахунку № 5168-7423-5465-4158 вбачається, що 09.10 2015 року було списано 11515, 49 грн на поповнення рахунків двох мобільних телефонів та оплачена телеком послуга LigPay Telecom.(а.с.110)

Відповідно до витягу ЄРДР у кримінальному провадженні №0003121 16.12.2015 року потерпілий звернувся до Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з заявою про кримінальне правопорушення (а.с. 96).

З відповіді Старшого слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1 від 15.11.2017 року вбачається що матеріали кримінального провадження за його заявою про вчинення шахрайських дій відносно нього знаходиться в провадженні та кінцеве процесуальне рішення по ньому не прийнято.(а.с.198)

В судовому засіданні не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що відповідач, перебуваючи в лікарні в тяжкому стані, вчиняв будь-які розпорядження про списання грошових коштів із своїх рахунків, також як і нічим не підтверджено, що він вчиняв будь-які дії, що могли б призвести до списання грошових коштів.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

В судовому засіданні не доведено, що відповідач вчиняв розпорядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняв будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунків.

Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб'єкти переказу зобов'язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів.

У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів;

Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.

Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів.

Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу.

Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" позивач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов'язань перед відповідачем, як володільцем банківського рахунку.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Оскільки з рахунків відповідача списання коштів було вчинено незаконно, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263, 265 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.І. Клімченко

Повний текст рішення

виготовлено: 01.06.2018 року