Справа № 355/1465/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/2181/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 24.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді - доповідача Верланова С.М., суддів Голуб С.А., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 22 січня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 27 серпня 2014 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач дав згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним і банком договір. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У порушення умов договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач свої зобовязання щодо своєчасного внесення платежів за договором не виконав, внаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 15 801 грн. 44 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 265 грн. 08 коп., заборгованості за процентами у розмірі 11 007 грн. 72 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 300 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 728 грн. 64 коп. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 22 січня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2014 року по тілу кредиту у розмірі 265 грн. 08 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентам, пенею, комісією і штрафами та ухвалити нове рішення в цій частині, яким його позовні вимоги в цій частині задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 265 грн. 08 коп. залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем доведено, що між сторонами був укладений кредитний договір від 27 серпня 2014 року, в якому сторони досягли згоди з усіх істотних його умов та відповідач користувався банківськими послугами, які надавав позивач. Вказує, що мотивувальна частина заочного рішення суду не містить обґрунтування того, що договір банківського рахунку підлягає оформленню у вигляді підписаного двостороннього правочину з обовязковим підписанням Умов і правил надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач шляхом підписання заяви від 27 серпня 2014 року.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводів в частині задоволення позову про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 265 грн. 08 коп. апеляційна скарга не містить, тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України законність ухваленого рішення суду першої інстанції в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване заочне рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає не в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені, комісії і штрафів, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме долучені до матеріалів справи Умови і правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови і правила надання банківських послуг мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості неможливо встановити час коли виникла заборгованість по кожному платежу для проведення судом розрахунку і представник позивача відповідних доказів суду не надав.

Однак з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 серпня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає терміну дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватись відповідно до умов договору, щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості (а.с. 9).

Із наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушив умови договору, не сплачував нараховані банком проценти, не погашав взяту суму кредитного ліміту, унаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 15 801 грн. 44 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 265 грн. 08 коп., заборгованості за процентами у розмірі 11 007 грн. 72 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 300 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 728 грн. 64 коп. (а.с.7).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

По справі встановлено, що в анкеті-заяві від 27 серпня 2014 року містяться лише персональні дані відповідача, дата та його підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві від 27 серпня 2014 відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обовязковість яких передбачено Умовами і правилами надання банківських послуг.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено укладення з відповідачем 27 серпня 2014 року договору про надання банківських послуг, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. Тому відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в анкеті-заяві від 27 серпня 2014 року відповідач лише виявив бажання оформити на своє імя кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» та погодив, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Натомість зазначені Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому позивачем на надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету - заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобовязання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2014 року (справа №6-2462цс16), від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення пені, комісії і штрафів, оскільки позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили, що саме долучені до матеріалів справи Умови і правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивач довів, що між сторонами був укладений кредитний договір, в якому сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, виходячи з такого.

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що розмір заборгованості відповідача по тілу кредиту становить 265 грн. 08 коп. (а.с.7).

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки ОСОБА_2 у період з 27 серпня 2014 року по 30 вересня 2017 року фактично користувався наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитними коштами у розмірі 265 грн. 08 коп., а умовами договору не встановлено розмір процентів за користування ними, то їх розмір підлягає визначенню на рівні облікової ставки Національного банку України відповідно до положень ст.1048 ЦК України, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року № 6-1412цс16.

Розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за процентами на рівні облікової ставки Національного банку України за користування кредитними коштами у період з 27 серпня 2014 року по 30 вересня 2017 року здійснюється за формулою:

[ Сума боргу] х [ Ставка (%)] /100% / 365 днів х[ Кількість днів ] =[ Сума]

[265,08] х [ 12,5] /100% / 365 днів х [78(з 27.08.2014 по 12.11.2014)] =[7,08]

[265,08] х [ 14] /100% / 365 днів х[ 85( з 13.11.2014 по 05.02.2015)] =[8,64]

[265,08] х [ 19,5] /100% / 365 днів х[ 26 (з 06.02.2015 по 03.03.2015)] =[3,68]

[265,08] х [30] /100% / 365 днів х[ 177 (з 04.03.2015 по 27.08.2015)] =[38,55]

[265,08] х [27] /100% / 365 днів х[ 28 (з 28.08.2015 по 24.09.2015)] =[5,49]

[265,08] х [22] /100% / 365 днів х[ 210 (з 25.09.2015 по 21.04.2016)] =[33,45]

[265,08] х [19] /100% / 365 днів х[ 35 (з 22.04.2016 по 26.05.2016)] =[4,81]

[265,08] х [18] /100% / 365 днів х[ 28 (з 27.05.2016 по 23.06.2016)] =[3,65]

[265,08] х [16,5] /100% / 365 днів х[ 35 (з 24.06.2016 по 28.07.2016)] =[4,18]

[265,08] х [15,5] /100% / 365 днів х[ 49 (з 29.07.2016 по 15.09.2016)] =[5,50]

[265,08] х [15] /100% / 365 днів х[ 42 (з 16.09.2016 по 27.10.2016)] =[4,56]

[265,08] х [14] /100% / 365 днів х[ 168 (з 28.10.2016 по 13.04.2017)] =[17,08]

[265,08] х [13] /100% / 365 днів х[ 42 (з 14.04.2017 по 25.05.2017)] =[3,96]

[265,08] х [12,5] /100% / 365 днів х[ 128 (з 26.05.2017 по 30.09.2017)] =[11,62]

Таким чином, розмір заборгованості ОСОБА_2 за процентами за користування кредитними коштами становить 152 грн. 25 коп.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2014 року у розмірі 417 грн. 33 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 265 грн. 08 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 152 грн. 25 коп.

В іншій частині позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню за їх безпідставністю.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у порушення вимог ст.263 ЦПК України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, які є складовою загальної заборгованості відповідача за договором, то колегія суддів приходить до висновку, що в силу ст.376 ЦПК України ці порушення є підставою для скасування заочного рішення суду у повному обсязі та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

ПАТ КБ «ПриватБанк» за подання позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 1 600 грн., а за подання апеляційної скарги - 2 400 грн. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ПАТ КБ «ПриватБанк», то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 105 грн. 64 коп.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 22 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2014 року у розмірі 417 грн. 33 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом розмірі 265 грн. 08 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 152 грн. 25 коп.

У задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 105 грн. 64 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді