справа № 278/105/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Брильової Г.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог служба у справах дітей Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявник просив суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав щодо обох малолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог представником позивача у судовому засіданні зазначено наступне. Мати дітей самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням та навчанням дітей, в той час коли місце проживання дітей визначено із нею. Всіма питаннями займався відповідач. За таких обставин, позивач просив задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач заявлених вимог не визнала, повідомивши суду наступне. Дійсно, в певний час мала життєві проблеми, що негативно позначились на вихованні та догляді за дітьми. Після проведення профілактичних бесід, усвідомила хибний шлях і стала виправлятись. Погане майнове забезпечення дітей, в тому числі, відбувалось у зв'язку із несплатою аліментів позивачем. Така заборгованість не погашена й досі.

Представник третьої особи на стороні відповідача вимог не визнала пояснивши суду такі обставини. Відповідач в певний час мала проблеми із вихованням та доглядом за дітьми. Однак, такі проблеми зникли після втручання служби у справах дітей. Наразі підстав для позбавлення батьківських прав не має у зв'язку із чим довіритель видав відповідний висновок.

Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані ними докази та заслухав показання свідків, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач є громадянином України і разом з відповідачем мають двох малолітніх дітей, Яну ІНФОРМАЦІЯ_1 та Ярослава ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-12).

Діти з 11 жовтня по 24 листопада 2017 року перебували на лікуванні (а.с.13).

За час відвідування дошкільного навчального закладу - з квітня 2013 по вересень 2015 та, відповідно по вересень 2016 років, часто були відсутні без поважних причин. Мати на зауваження адміністрації не прислуховувалась. Усі проблемні питання вирішував батько, в тому числі щодо оплати заборгованості за харчування (а.с.15).

Характеристиками датованими груднем 2016 року на дітей із школи зазначається наступне. Діти часто пропускали зайняття із поважних і не поважних причин. Мають низький рівень знань. Мати приділяє увагу дітям та старається прислухатись до порад адміністрації, але це не завжди виходило.

Батько цікавився вихованням дітей, забезпечує їх усім необхідним (а.с.16 - 17).

Відповідач має зареєстроване місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20).

Висновком опікунської ради № 06 від 5 квітня 2018 року вважається не доцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо згадуваних дітей (а.с.62-65).

Позивач, дільничним офіцером поліції за місцем проживання, характеризується із позитивної сторони, станом на 6 квітня 2018 року (а.с.68).

Відповідач, відповідно до рапорту дільничного фіцера поліції за місцем проживання без дати, характеризується наступним чином. Перебуває на обліку у соціальній службі щодо неналежного виконання батьківських обов'язків, проживає в антисанітарних умовах, вживає спритні напої. Діти проходять довготривалий курс лікування у протитуберкульозному санаторії. Після проведення бесід соціальними працівниками змін на краще не відбулось, а навпаки ставлення до виховання дітей погіршується (а.с.69).

Допитані свідки повідомили суду наступне.

ОСОБА_3 є працівником дошкільного навчального закладу у якому навчались діти сторін. Часто пропускали зайняття по різних причинах. Заборгованість із харчування в садочку покривав батько. Відвідували місце проживання дітей.

ОСОБА_4 зазначила, що навчала сина сторін у навчальних класах. Були часті пропуски як з поважних причин так і без таких. Мати була присутня не на усіх батьківських зборах.

ОСОБА_5 є вчителем навчальних класів в якому навчається дочка сторін. У другому класі дитина пропустила майже увесь рік. В подальшому, на неодноразові вимоги як до матері так і до батька з'ясувалось, що діти перебувають в санаторії і там проходять навчання. Після санаторію рівень знань вкрай низький.

ОСОБА_6, як голова батьківського комітету зазначила, що мати дітей не завжди відвідувала батьківські збори. Усіма питаннями, в тому числі фінансовими, переймався батько.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сімї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. ч. 1, 3 та 4 ст. 164 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

На переконання суду, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується за відсутності інших можливих способів вирішення проблеми їх виховання, у даному випадку, матір'ю.

Дійсно і суд погоджується із доводами позивача, що в певний час мати пасивно займалась вихованням, що потягло за собою негативні наслідки у навчальному процесі дітей.

Разом з тим, станом на час розгляду справи, відповідач своє ставлення до дітей змінила, влаштувалась на роботу. З обсягом проблемних питань, мати дітей обізнана та приділяє їм увагу.

Відсутність належного освітнього процесу у санаторії, в якому перебували діти протягом майже усього навчального року 2017 - 2018 року, суд вважає не варто ставити за провину відповідачеві.

Одночасно, суд вважає, мати дітей та їх батько, в тому числі, не обмежені правами приділяти уваги дітям у санаторії та слідкувати за рівнем їх знань, здійснюваному навчальному процесу тощо.

Пропуски занять як у дитячому садочку так і в школі через відсутність грошей на харчування, в той час коли позивач має заборгованість по аліментах, суд вважає не є ухиленням від виконання батьківських обов'язків відповідача.

Таким чином, обсяг досліджених судом матеріалів, на переконання суду, не дають підстав стверджувати про наявність у діях відповідача таких ознак ухилення, які б вимагали позбавляти її батьківських прав. Одночасно, суд погоджується із доводами представника третьої особи та наданого ним висновку про відсутність підстав для задоволення вимог на даний час, як такий, який відповідає дійсним обставинам справи та є актуальним.

Стосовно відомостей відображених у довідці характеристиці дільничного щодо відповідача, то суд не приймає її до уваги при прийнятті рішення, як не допустимий доказ та такий, що суперечить іншим матеріалам справи. Такий документ не містить дати його складання. Крім цього, одна особа - дільничний інспектор поліції надала висновки одразу за декілька служб щодо образу життя відповідача. Так само, офіцер поліції дав висновки щодо санітарного стану житла за відсутності відомостей про те, коли, ким та за яких обставин таке обстеження відбулось. Не відомо звідки автор такого листа отримав інформацію про відсутність змін на краще після проведення роботи служби у справах дітей.

Приймаючи рішення у даному обсязі, суд вирішує відмовити у подальшому розподіленні судових витрат з огляду на положення ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, якими в свою чергу задекларовано наступне. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено - 25 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян