Справа № 513/385/17
Провадження № 2/513/32/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Райчевої Т.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарським спорудами, розташований в АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1

Він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не було надано правовстановлюючих документів на будинок.

За клопотанням представника позивача ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_2 був залучений до участі у даній цивільній справі як співвідповідач.

27 вересня 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначив, що він є сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, просив встановити факт належності ОСОБА_3 житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати за ним (ОСОБА_2) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку зазначеного житлового будинку (а.с. 122-125).

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 вересня 2017 року зазначені позови були об'єднані в одне провадження (а.с.141).

Під час розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, діючої на підставі довіреності у межах наданих їй повноважень, надійшла заява про закриття провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Ухвалою суду від 14 травня 2018 року відмову представнитка відповідача від зустрічного позову прийнято, провадження у цивільній справі в частині зустрічного позову ОСОБА_2 закрито.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 первісний позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Представник Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 159).

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1960 році (а.с. 10-15), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області № 824 від 30.08.2016 року, згідно по господарської книги №5, особовий рахунок № НОМЕР_2, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.25).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як видно з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3, виданого Татарбунарським районним бюро ЗАГС Одеської області, серії НОМЕР_4, виданого Саратським бюро ЗАГС Одеської області, батьками позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 8, 129).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9).

До дня своєї смерті він проживав в АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою № 1010 від 28 квітня 2017 року Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області. На момент смерті проживав один, відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області № 1011 від 28 квітня 2017 року (а.с. 26).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив (а.с. 62).

Тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування отримують спадкоємці за законом першої черги, тобто позивач та відповідач, які є синами спадкодавця.

13 жовтня 2015 року державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори Колісник Д.Ю. за заявою позивача ОСОБА_7 відкрив спадкову справу щодо майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року. 09 лютого 2016 року заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подав також інший спадкоємець ОСОБА_2. 11 жовтня 2016 року нотаріус видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві 1/2 частку земельної ділянки площею 4,90 га, розташованої на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Іншому спадкоємцеві за законом свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.53-102).

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 28).

Оскільки інший спадкоємець не заперечує проти визнання за позивачем права власності на весь житловий будинок, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1223, 1261, 1274, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_6, виданий 18 квітня 1996 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 140 (сто сороковим) номером, який розташований по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 23 травня 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька