Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
24.05.2018 2/394/279/18
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про визнання правочинів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про визнання правочину недійсним та витребування земельних ділянок.

Відповідно ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані документи, суддя приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Однією з підстав залишення позовної заяви без руху було невиконання вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України - в матеріалах позовної заяви відсутні підтвердження надсилання відповідачам копій доказів, що подаються до суду, що позбавляло суд можливості в подальшому брати до уваги долучені до позовної заяви докази на підтвердження позовних вимог, а долучені копії доказів не були належним чином не завірені позивачем. Позивач не надав до суду підтвердження того, що копії доказів, які подаються до суду, заздалегідь надіслані відповідачеві, як того вимагає ч.9 ст. 83 ЦПК України.

Окрім того, позивачем слід належним чином засвідчити копії документів, що додані ними до позовної заяви. Так, порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, всі оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додані, копії письмових доказів надані без належного їх засвідчення, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучені до позовної заяви.

В позовній заяві відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до положень ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Крім того, до позовної заяви не були додані документи, підтверджуючі повноваження представника позивача, які б відповідали вимогам ст.246 ЦК України та ст.ст.58, 62 ЦПК України.

Позов не містить ціни позову, яка згідно ст. 176 ЦПК України визначається вартістю майна, і відповідно до якої стягується судовий збір.

До матеріалів справи надано чотири квитанції про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн, 64,80 грн, 640,00 грн, 64,80 грн, що в сумі становить 1409,06 грн, однак при перевірці зарахування судового збору судом встановлено, що до спеціального фонду Державного бюджету України зараховано не всю суму збору, а лише за двома квитанціями № 69 від 02 квітня 2018 року, № 70 від 02 квітня 2018 року в розмірі 129,6 грн, а судовий збір в сумі 1280 грн згідно квитанцій № 66 від 21 серпня 2017 року не зараховано. Отже, позивачем має бути надано доказ на підтвердження того, факту, що судовий збір сплачений за подачу позовної заяви є зарахованим до державного бюджету України, як це передбачено ч. 9 ст. 185 ЦПК України.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 7502грн.28 коп, але до матеріалів справи, ніяких підтверджуючих документів не надала.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 83, 95, 175, 177, 185, 187 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Згода» про визнання правочинів недійсними - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити вказані недоліки, надавши йому 7 (сім) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк заява буде вважатися неподаною, і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно

Суддя Краснопольська Л.П.