Справа №345/1111/18
Провадження № 2/345/729/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним.

Відповідач є батьком позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб між батьками позивачки розірвано 03.03.2005 року. На підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 23.01.2005 року відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. На даний час дочка ОСОБА_1 є повнолітньою, проте з 01.09.2016 року є студенткою денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Івано-Франківський національний медичний університет». Термін закінчення навчання до 30.06.2021р.

ОСОБА_1 навчається на 2 курсі, 42 група, фармакологічного факультету, денної (контрактної) форми навчання. Загальна вартість навчання за весь термін становитиме 87500,00 грн., у звязку із чим позивачка потребує матеріальної допомоги. Кошти потрібні для оплати вартості навчання, проживання, харчування, купівлю матеріалів для навчання. Мати позивачки працює у ФОП ОСОБА_3 на посаді продавця непродовольчих товарів, отримує мінливі доходи, яких не вистачає навіть на часткову проплату тих витрат, які необхідні для навчання дочки.

Відповідач матеріальну допомогу може надавати, так як є здоровою, працездатною особою, працює за межами України і одержує значно більші доходи, ніж мати позивачки. Тому позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2500,00 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання до 30.06.2021 року, а також стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2280,00 грн.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.31), згідно якого просить в задоволенні позову відмовити. Оскільки на утриманні у відповідача знаходиться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти народилися в Італії, на даний час сімя ОСОБА_2 проживає в Італії. Протягом останніх двох-трьох років матеріальний стан сімї ОСОБА_2 значно погіршився, зменшився їх сімейний дохід внаслідок втрати роботи дружиною. Сам ОСОБА_2 має нерегулярний, мінливий дохід, коштів на утримання сімї ледь вистачає. Крім того, дочка ОСОБА_6 хворіє, потребує лікування. На даний час матеріальне становище ОСОБА_2 є досить скрутним і за вказаних обставин він не має змоги оплачувати аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_7, так як йому та його сімї не вистачає на прожиття.

Також представник відповідача вказує, що у ОСОБА_2 у м.Калуші проживає мама ОСОБА_8, яка з лютого 2017 року тяжко хворіє (перенесла інсульт). За таких умов відповідач намагається надавати матері посильну допомогу. При цьому відповідач добровільно намагається надавати матеріальну допомогу і після досягнення дочкою повноліття. Так, ОСОБА_2 отримав у позику від своєї сестри ОСОБА_9 кошти у сумі 2000,00 доларів США, частину яких в загальній сумі 25900,00 грн. були передані ОСОБА_2 в руки позивачці у 2016,2017 р.р., тобто по суті ним були оплачені два курси навчання дочки. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є студенткою денної форми навчання фармацевтичного факультету Державного вищого навчального закладу «Івано-Франківський національний медичний університет». При цьому ОСОБА_2 навчається на умовах контракту, загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить 87500,00 грн. Строк навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2021 року (а.с.9-10, 11).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України).

Відповідач визнав, що працює за кордоном, а саме в Республіці Італія та має мінливі доходи. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, яка навчається в Україні.

При цьому суд враховує наявність на утриманні у відповідача двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.70-75), а також стан здоровя дочки ОСОБА_6 (а.с.77-80) та матері ОСОБА_8 (а.с.60).

Суд також бере до уваги, що дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, молода, здорова особа і зобовязана на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2500,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку суми гонорару за надання правничої допомоги (а.с.15) у вартість даної послуги включено представництво інтересів у судовому засіданні (1 год.). Враховуючи, що розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін, представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с.66), у вартість витрат за надання правничої допомоги сума в розмірі 680,00 грн. включена необґрунтовано. Отже, обґрунтованими є вимоги про стягнення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 1600,00 (2280,00 680,00) грн.

З урахуванням положень ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 960,00 грн. (1500*1600/2500) витрат за надання правничої допомоги (а.с.15,16), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 75, 80, 84, 180-182,184, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою м.Калуш, Людкевича,14 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з 22.03.2018 року до закінчення навчання 30.06.2021 року, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 960,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: