АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3574/18 Справа № 175/682/18 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Денисенка Артура Сергійовича, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Суховарової Наталії Володимирівни, треті особи ОСОБА_6, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 рокузабезпечено позов ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Денисенка А.С., приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Дніпропетровської області Суховарової Н.В., треті особи ОСОБА_6, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності

Накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1), зареєстрованого АДРЕСА_2 до виконання рішення суду. Накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1), зареєстрованого АДРЕСА_2 до виконання рішення суду. Накладено арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта: 214, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1), зареєстрованого АДРЕСА_2 до виконання рішення суду. Накладено арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1), зареєстрованого АДРЕСА_2 до виконання рішення суду (а.с.63-65).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 01 березня 2018 рокускасувати та постановити нову ухвалу, про відмову в задоволенні заяви про забезпеченні позову ОСОБА_3, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 01 березня 2018 рокузалишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08 листопада 2017 року ОСОБА_3 є власником земельних ділянок НОМЕР_4, реєстраційний номер об'єкта: 214, та НОМЕР_5, які розташовані за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.39, 41).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року у справі №202/7725/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору поруки та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору поруки - відмовлено в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Припинено право власності №22878936 за ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта 214 яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7. Припинено право власність №22879832 за ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта 214, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8. Визнано право власності за ОСОБА_6 (ІПН:НОМЕР_2) на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта 214 яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7. Визнано право власності за ОСОБА_6 (ІПН:НОМЕР_2) на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта 214, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8. В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовлено (а.с.19,20)

Додатковим Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року у справі №202/7725/17 визнано право власності за ОСОБА_6 (НОМЕР_2) на садовий будинок, реєстраційний номер об'єкта 214, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_9. Визнано право власності за ОСОБА_6 (НОМЕР_2) на садовий будинок, реєстраційний номер об'єкта 214, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 (а.с.21).

На підставі вказаних рішень суду ОСОБА_6 зареєстрував за собою право власності на вищевказане майно (а.с.25-27).

12 січня 2018 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу спірне нерухоме майно: земельну ділянку НОМЕР_7, кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта 214, на земельну ділянку НОМЕР_8, кадастровий номер НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта 214, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_11 земельна ділянка (ІПН:НОМЕР_2) (а.с.17, 18).

19 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження №0000072 за ч.1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 (а.с.15).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2018 року у справі №202/7725/17 заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року, яке доповнене додатковим рішенням від 24 листопада 2017 року по цивільній справі № 202/7725/17, провадження №2/202/3362/2017 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору поруки та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії - скасовано і призначити справу для розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.9,10).

ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, Державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Денисенка А.С., приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Дніпропетровської області Суховарової Н.В., треті особи ОСОБА_6, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності (а.с.3-6).

Ухвалою суду від 01 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі (а.с.1,2).

Разом з позовом ОСОБА_3подала заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої позивач посилалася на те, що вона, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, була власником земельних ділянок НОМЕР_4, реєстраційний номер об'єкта: 214, та НОМЕР_5, які розташовані за адресою: АДРЕСА_6. На підставі заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року у справі №202/7725/17 з порушенням норм чинного законодавства на підставі підробних документів переоформив на себе право власності на вказані ділянки, чим порушив її майнові права та позбавив її права власності на спірне майно. За її заявою 19 січня 2018 року було порушено кримінальне провадження №0000072 за ч.1 ст. 190 КК України. Позивач вважає, що перехід права власності на земельну ділянку та будинки, реєстрація яких відбулась на підставі судових рішень, одне з яких скасовано, порушує її права, оскільки ОСОБА_2 може здійснити щодо державної реєстрації змін права власності на майно або передати під заставу банку, то невжиття заходів забезпечення позову можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.60, 61).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 рокузабезпечено позов ОСОБА_3 у вигляді накладення арешту, в якій суд першої інстанції посилався на те, що права та інтереси позивача порушуються, оскільки спірне майно є предметом позову та даний позов стосується права власності на спірне нерухоме майно, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Однак, суд першої інстанції в своїй ухвалі не обґрунтував співмірність виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову - арешту.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна, що є предметом спору. Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне змінити застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову з арешту на - заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна. Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним майном.

Доводи апеляційної скарги на необґрунтованість заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково та змінити вид забезпечення позову у даній справі з арешту на - заборону відчуження спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року про забезпечення позову змінити в частині виду забезпечення позову - накладення арешту на - заборону відчуження нерухомого майна, а саме:

земельної ділянки АДРЕСА_1 Дніпропетровської області;

земельної ділянки АДРЕСА_3;

нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта: 214;

нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5, які належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1), зареєстрованого АДРЕСА_2

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді