ПОСТАНОВА

іменем України

16 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 394/433/17

провадження № 22-ц/781/801/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Чельник О.І.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

секретаря: Бодопрост М.М.,

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року у складі судді Партоліної І.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк» або банк) про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 05 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір на строком до 05 травня 2028 року, за умовами якого банк надав йому кошти шляхом видачі готівки через касу у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 25850 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту, винагороди за резервування ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу.

На забезпечення зобовязань за кредитним договором 06 травня 2008 року було укладений договір іпотеки, за умовами якого позивач передав в іпотеку належний йому на праві власності будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою вул. Шевченка, 87, смт Новоархангельськ, Кіровоградська область, а також передав керівнику відділення «Приватбанку» правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Зазначив, що після посвідчення договору іпотеки приватним нотаріусом 06 травня 2008 року було накладено заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться по вул. Шевченка, 87, смт Новоархангельськ Кіровоградської області.

Посилався на те, що у звязку з підвищенням курсу долара США та складним матеріальним становищем він був позбавлений можливості належним чином виконувати умови договору по погашенню заборгованості, внаслідок чого 27 листопада 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нього із позовом про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом в розмірі 23328,08 доларів США.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року позов був задоволений і стягнуто із позивача на користь відповідача 23328,08 доларів США, що складає 302098,59 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 302342,19 грн.

20 квітня 2016 року державним виконавцем відділу ДВС було відкрито виконавче провадження про стягнення із позивача суми боргу.

09 грудня 2016 року було закінчено перерахування заборгованості в сумі 302342,19 грн. та постановою державного виконавця від 09 грудня 2016 року було закінчено виконавче провадження, а також знято арешт та розшук майна в звязку з повним фактичним виконанням рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року.

Вважає, що відповідач, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, яка була задоволена повністю рішенням суду, з власної волі змінив строк виконання кредитного договору, а тому дія кредитного договору від 05 травня 2008 року відповідно до п.2.3.7 та п.п.6.1,6.3 та договору іпотеки від 06 травня 2008 року згідно з п.30 розділу 5 припинена.

Зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача про повернення оригіналів правовстановлюючих документів предмету іпотеки, однак банк листом повідомив, що до дати повного виконання рішення суду зобовязання за договором не було виконане повністю і на неповернену суму кредиту продовжували нараховуватись відсотки за його користування, тому існує заборгованість і відповідач не може повернути оригінали документів. Крім того, позивач звертався до приватного нотаріуса з вимогою зняти заборону відчуження іпотечного майна, але отримав відмову через відсутність повідомлення банку про сплату заборгованості.

Просив суд визнати кредитний договір та договір іпотеки припиненими, зобовязати відповідача направити лист-повідомлення до приватного нотаріуса про повне погашення заборгованості за кредитним договором для зняття заборони відчуження його житлового будинку та виведення з іпотеки нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 06 травня 2008 року для зняття заборони відчуження його житлового будинку та виведення з іпотеки житлового будинку і земельної ділянки, розташованих за адресою вул. Шевченка, 87, смт Новоархангельськ, Кіровоградська область, та які належать позивачу на праві власності, а також зобовязати відповідача повернути йому правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно зясував обставини, що мають істотне значення для справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та справедливим, а позовні вимоги ОСОБА_1є безпідставними.

Приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання апеляційного суду не зявилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що основне зобовязання боржником не виконане та існує заборгованість по кредитному договору, тому зобовязання по кредитному договору не припинилось, а відтак і не припинилась дія договору іпотеки.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 05 травня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1,позичальником, було укладено кредитний договір №KGNAGA01580010, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 05 травня 2008 року по 05 травня 2028 року включно у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 25850 доларів США на наступні цілі: у розмірі 20000 доларів США на споживчі цілі, у розмірі 600 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 150 доларів США- страхування майна, 100,00 доларів США - особисте страхування, а також у розмірі 5000 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного договору (а.с.15-18).

Відповідно до Графіку погашення кредиту періодом сплати вважати з «10» по «15» число кожного місяця і щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 343,52 доларів США (а.с.20-22).

Згідно з п.8.1.1 договору позичальник зобовязується повернути кредит згідно порядку та у строки, які вказані у п.8.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного у абз.1 п.8.1 даного договору (а.с.18).

Вказаний кредитний договір забезпечений іпотечним договором від 06 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1217, відповідно до п.п.35.3 та 35.4 якого в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 надав в іпотеку майно, а саме житловий будинок №87 по вул. Шевченка у смт Новоархангельську Кіровоградської області. А також іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку площею 2500 кв. м, на якій розташований предмет іпотеки (а.с.23-27).

Як убачається з пункту 30 договору іпотеки від 06 травня 2008 року термін його дії встановлений до повного виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього (а.с.26).

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість по кредитному договору станом на 16 жовтня 2014 року в розмірі 23328,08 доларів США, що за курсом НБУ 12,95 грн. на час ухвалення судом рішення складало 302098 грн. 59 коп., та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 302342 грн. 19 коп. (а.с.34-35).

02 жовтня 2015 року було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду, який було предявлено відповідачем до примусового виконання (а.с.37).

Постановою в.о. начальника Новоархангельського районного відділу ДВС від 09 грудня 2016 року було закінчено виконавче провадження внаслідок повного фактичного виконання рішення суду відповідно до виконавчого листа № 394/40/15-ц від 02 жовтня 2015 року (а.с.39).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.598 ЦК України за загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобовязання сформульовані в главі 50 «Припинення зобовязання» розділу І книги пятої «Зобовязальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі:припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобовязання, зокрема, на підставі виконання.

У матеріалах даної справи міститься розрахунок по кредитному договору від 05 травня 2008 року №KGNAGA01580010, наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» 17 січня 2018 року, з якого убачається, що основне зобовязання боржником не виконане та станом на 07 листопада 2017 року існує заборгованість по вказаному договору. Крім того, відповідно до вказаного розрахунку після видачі виконавчого листа, а саме за період з 27 листопада 2014 року по 09 грудня 2016 року, сума заборгованості сплачувалась у перерахунку на іноземну валюту по офіційному курсу НБУ на дати сплати, які були проведені у гривнях (а.с.161-162).

Не вдаючись у правильність наданого відповідачем розрахунку боргу колегія суддів погоджується з тим, що у позивача існує заборгованість перед банком, оскільки позивачем сплачувалась заборгованість у гривнях, а не у доларах США, як визначено було у виданому виконавчому листі, сума була виплачена протягом певного періоду часу. Тому станом на час погашення позивачем заборгованості на суму 302098 грн. 59 коп. у звязку із зміною курсу долару зазначена судом сума у гривнях не відповідала розміру заборгованості, стягнутої з позивача судовим рішенням у сумі 23328,08 доларів США.

Отже, встановивши, що зобовязання ОСОБА_1 по кредитному договору не припинилось, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для припинення іпотеки.

Відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, носять формальний характер, не підтверджені відповідними доказами та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складено 24 травня 2018 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: О.Л. Дуковський

ОСОБА_5