АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1857/18 Справа № 206/2417/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -

в с т а н о в и л а:

11 травня 2017 року ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в якому просило стягнути із відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 82853,56 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 800 грн., витрати за проведення розбирання та слюсарних робіт для проведення огляду і складання висновку експертом у розмірі 528 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.(а.с.1-1а).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року позовну заяву ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» матеріальну шкоду завдану в результаті ДТП в сумі 82853,56 грн., витрати з проведення експертного дослідження в сумі 1328 грн. та судові витрати по справі в сумі 1600 грн., а всього 85781,56 грн. (а.с.68-70).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким стягнути з нього на користь ПАТ ДТЕК «Дніпроенерго» матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП в сумі 30000,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1328,00 грн. та судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Визначити порядок виконання рішення суду, шляхом надання ОСОБА_4 розстрочки виконання рішення суду строком на один рік рівними платежами з дня ухвалення рішення (а.с.76-81).

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що рішення суду прийнято з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 січня 2017 року о 10 год. 00 хв., водій ОСОБА_4, у м. Дніпро перебуваючи на вул. Гаванській в районі будинку №16/1, керував автомобілем Kia Cerato, державний номер НОМЕР_1, не дотримавшись безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2017 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_4 (а.с.3).

Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України (чинної на час ухвалення рішення), вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з Висновком №16011701 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 26.01.2017 року вартість матеріального збитку, нанесеного ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» як власнику автомобіля Opel Vectra, державний номер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП від 16.01.2017 року становить 82853 грн. 56 коп.

Витрати за складання експертного дослідження склали 800 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним доручення №НОМЕР_3 від 28.02.2017 року та актом прийому-передачі №16011701 від 31.01.2017 року. Витрати за проведення розбирання та слюсарні роботи для проведення огляду склали 528 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №НОМЕР_4 від 28.02.2017 року та актом здачі прийняття робіт №ЯС-45 від 27.01.2017 року (а.с.4-27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 1166, ч. 2 ст. 1187, 1188, 22, 1192 ЦК України виходив із законності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Не заперечуючи обставин справи та наявності своєї вини, апелянт не згоден з розміром відшкодування.

Доводи апеляційної скарги, що висновок про вартість заподіяної матеріальної шкоди не відповідає вимогам законодавства, у звязку з чим не може бути належним доказом суми завданої позивачеві матеріальної шкоди, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Не скористався відповідач своїм правом клопотати про призначення автотоварознавчої експертизи з метою встановлення суми завданої матеріальної шкоди.

Апелянт зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦПК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдана вчиненням злочину. Посилаючись на скрутний матеріальний стан, що унеможливлює виконання оскаржуваного рішення суду, відповідач просив визнати порядок виконання рішення, шляхом надання ОСОБА_4 розстрочки виконання рішення суду строком на один рік рівними платежами з дня ухвалення рішення.

Колегія суддів не може прийняти дані посилання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України у редакції 2004 року суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 373 ЦПК України у вказаній редакції передбачено, що на стадії виконання судового рішення розстрочка його виконання може мати місце за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

На стадії ухвалення судового рішення відповідач (як сам зазначив в апеляційній скарзі) не мав довідки про доходи, а відповідно суд першої інстанції не мав даних про наявність обставин, що можуть ускладнити виконання судового рішення, в т. ч. обставини щодо майнового стану відповідача тощо.

Посилання представника відповідача, на те, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває мати похилого віку, не є підставою для розстрочення виконання рішення суду на стадії його ухвалення.

Проте, Відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою в порядку ст. 435 ЦПК України про відстрочення і розстрочення виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим та його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: