БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 8/356/1/18
Справа № 356/1368/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали заяви розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Березанського міського суду Київської області від 24.04.2018 за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд рішення Березанського міського суду Київської області від 24.04.2018 за нововиявленими обставинами.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Вимоги до форми і змісту заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами встановлені ст. 426 ЦПК України.

Проаналізувавши подану заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 426 ЦПК України.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 426 ЦПК України, заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

Пунтком 5 частини 2 статті 426 ЦПК України передбачено, що в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зазначається дата відкриття або встановлення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення.

Окрім того, приписами п. 2 ч. 3 ст. 426 ЦПК України встановлено, що до заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1, 3 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, з положень норм ч. 3 ст. 177, ч. 1 ст. 426 ЦПК України, відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору має бути долучене до відповідної заяви та, виходячи зі змісту положень ст. 12 ЦПК України, обґрунтоване доводами та містити докази на підтвердження того, що майновий стан особи, яка звертається з клопотанням, перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а також наявності інших, визначених законодавством підстав.

Так, нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може звільнити особу від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану, а саме у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду не надано жодних доказів щодо наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також підтвердження такого рівня майнового стану позивача, що дало б підставу для застосування вказаної правової норми з метою звільнення його від сплати судового збору.

Доводи позивача щодо того, що він являється пенсіонером та не в змозі сплатити відповідну визначену законом ставку судового збору за подачу вказаної заяви до суду не обґрунтовані жодними доказами та носять характер безпідставних посилань, відтак, не свідчать про незадовільний майновий стан позивача в цілому, а тому не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

З огляду на викладене, суд не вбачає визначених законом підстав для задоволення клопотання заявника про звільнення його від сплати судового збору.

Судом враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), у відповідності до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як визначено приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, то, враховуючи положення ч. 4 ст. 177, ч. 1 ст. 426 ЦПК України, сплата судового збору за подачу заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є передумовою відкриття провадження у справі.

Окрім того, ОСОБА_1, посилаючись на нововиявлені обставини, які стали підставою для звернення до суду з вимогою про перегляд судового рішення, не вказує дати їх відкриття або встановлення.

Відтак, враховуючи вказане, положення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», заявник має усунути недоліки заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 12 000 грн., (150% від розміру судового збору, а саме 8 000 грн., яка підлягала сплаті при зверненні до суду 14.12.2017 з позовною заявою), а також зазначити конкретну дату відкриття нововиявлених обставин, на які посилається в своїй заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ЦПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, частиною 1 якої передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, протягом пяти днів з дня її надходження до суду постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 423, 426, 427 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Березанського міського суду Київської області від 24.04.2018 за нововиявленими обставинами - залишити без руху, надавши заявнику строк в 10 (десять) днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко