Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 Справа №607/1996/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/1996/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 25 травня 2002 року, про що зроблено актовий запис №506 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу в подружжя народилося двоє дітей дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим між ними практично припинилися подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб.

Ухвалою від 02 квітня 2018 року судом було вжито заходи щодо примирення подружжя.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. Просив ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти задоволення позову. Просила розгляд справи проводити в її відсутності та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

25 травня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №506 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції.

Від шлюбу сторін народилося двоє дітей дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ИД №122482, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ИД №164690.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим між ними практично припинилися подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб.

Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався термін для примирення. Однак після закінчення терміну для примирення відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач проти розірвання шлюбу також не заперечує.

Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, проспект Злуки, 53/134, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (м. Тернопіль, проспект Злуки, 53/134, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 травня 2002 року, актовий запис №506 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 704,80 гривень.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_5