Номер провадження 2-в/225/36/2018
Єдиний унікальний номер 225/2004/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Качаленко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, посилаючись на те, що Ленінським районним судом міста Донецька 13.03.2014 року ухвалено рішення по справі № 2/260/670/2014, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено у повному обсязі. На теперішній час у заявника виникла необхідність отримати рішення та дублікати виконавчих листів про стягнення заборгованості. Оскільки судове провадження знаходилося на території проведення АТО АТ «Ощадбанк» не має можливості отримати зазначені вище документи. Заявник вважає необхідним відновити втрачене судове провадження.

Представник заявника надав суду заяву з проханням розглянути заяву про розгляд заяви без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м.Донецька знаходилась цивільна справа 2/260/670/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13.03.2014 року ухвалено рішення по справі 2/260/670/2014, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 154 271 грн. 82 коп., у тому числі - 93520 грн. 21 коп. - непогашена сума основної заборгованості за кредитом; 2407 грн., 85 коп. - несплачені відсотки за користування кредитними коштами; 11130 грн. 93 коп. - 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості; 10299 грн. 09 коп. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення; 35013 грн. 74 коп. - пеня за період з 17.02.2011р. по 17.02.2012р., 1900 грн., витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу № 1607 від 10.03.2010р., та судовий збір у розмірі 1542 грн., 72 коп.

Через те, що м. Донецьк є населеним пунктом, в якому проводиться антитерористична операція, не представляється можливим отримати копію судового рішення, що знаходиться в Ленінському районному суді м. Донецька. В узагальненні практики розгляду судами деяких питань, пов'язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО ВССУ зазначено, що якщо суд, у провадженні якого знаходилась справа, матеріал якої просить відновити заявник, знаходився на території проведення АТО і матеріали цієї справи не було передано згідно з визначеною Законом № 1632-VІІ та розпорядженнями ВССУ підсудністю, факт втрати судового провадження не потребує доведення заявником.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Як встановлено судом, заявнику необхідно відновити втрачене судове провадження в частині вказаного рішення, з метою отримання зазначеного рішення та на його підставі отримати виконавчі листи по справі для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст вказаного рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень.

При таких обставинах суд вважає установленим зміст зазначеного судового рішення по цивільні справі № 2/260/670/2014, яке підлягає відновленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 260, 488,493,494 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого провадження задовольнити повністю.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 13 березня 2014 року № 2/260/670/2014 (повний текст) в наступній редакції:

«Провадження по справі № 2/260/670/2014

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Ленінський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді: Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне.

23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м. Донецька АТ "Ощадбанк", яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 425 від 22 вересня 2010 року реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення №10004/043 та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Н-А-220315757, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 108000 грн. 00 коп. строком на 72 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 22 січня 2014 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% річних. Забезпеченням виконання зобов'язання відповідача за цим договором була застава згідно договору застави транспортного засобу № Н-А-220315757/1 від 23 січня 2008 року.

Банком на виконання п. 1.3. Договору, були перераховані кошти на рахунок ФОП ОСОБА_2 що підтверджується платіжним дорученням № 78930 від 24.01.2008 року з метою оплати вартості автомобілю марки SAMAND згідно з рахунком - фактурою № 01 від 23.08.2008 року.

Відповідач з 01.02.2009 р. не виконував належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, а сам: не сплачував щомісячні платежі на погашення заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсоткам за користування у відповідності до графіку до кредитного договору.

Враховуючи відсутність належного виконання зобов'язань з боку позичальника, керуючись п.п. 3.4.1. 6.1., 7.3. кредитного договору, п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банк направляв позичальнику претензію № 313 від 22.01.2010р. щодо сплати заборгованості по кредитному договору. Відповідач для погашення боргу в добровільному порядку не з'являвся, про причини неявки Банк не повідомляв.

Таким чином, станом на 17.02.2014р. заборгованість відповідача складає 152 371 грн. 82 коп., у тому числі:

- 93520 грн. 21 коп. - непогашена сума основної заборгованості за кредитом;

- 2407 грн., 85 коп. - несплачені відсотки за користування кредитними коштами;

- 11130 грн. 93 коп. - 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості;

- 10299 грн. 09 коп. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення;

- 35013 грн. 74 коп. пеня за період з 17.02.2011р. по 17.02.2012р.

Також банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу № 1607 від 10.03.2010р. у сумі 1900 грн.

Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 154 271,82 гривень та 1900 грн., витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу № 1607 від 10.03.2010р.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, якою просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, якою просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м. Донецька АТ "Ощадбанк", яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 425 від 22 вересня 2010 року (а.с.12-15) реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення №10004/043 та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Н-А-220315757, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 108000 грн. 00 коп. строком на 72 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 22 січня 2014 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% річних. (а.с.5-9). Забезпеченням виконання зобов'язання відповідача за цим договором була застава згідно договору застави транспортного засобу № Н-А-220315757/1 від 23 січня 2008 року.

Банком на виконання п. 1.3. Договору, були перераховані кошти на рахунок ФОП ОСОБА_2 що підтверджується платіжним дорученням № 78930 від 24.01.2008 року (а.с.20) з метою оплати вартості автомобілю марки SAMAND згідно з рахунком - фактурою № 01 від 23.08.2008 року.

Відповідач з 01.02.2009 р. не виконував належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, а сам: не сплачував щомісячні платежі на погашення заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсоткам за користування у відповідності до графіку до кредитного договору.

Враховуючи відсутність належного виконання зобов'язань з боку позичальника, керуючись п.п. 3.4.1. 6.1., 7.3. кредитного договору, п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банк направляв позичальнику претензію № 313 від 22.01.2010р. (а.с.21) щодо сплати заборгованості по кредитному договору. Відповідач для погашення боргу в добровільному порядку не з'являвся.

Таким чином, банком всі зобов'язання за кредитним договором були виконані належним чином. Але з боку Позичальника наявні численні порушення кредитного договору, зокрема п.1.5., п.3.3.4. п.3.3.5.. якими передбачено наступне: за користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти); Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1500 грн. та сплату нарахованих процентів за користування ним щомісячно до останнього банківського дня кожного місяця; Позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань на першу вимогу Баку сплатити штрафні санкції, передбачені цим договором. Але в порушення цих обов'язків Позичальником не сплачуються взагалі чергові платежі та відсотки.

П.3.3.6. кредитного договору встановлено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по кредитному договору та договору застави. Позичальник повинен на вимогу Банку достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій в порядку, передбаченому п. п. 2.З., 2.4. кредитного Договору відповідно до чинного законодавства України.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться , а відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також вимогами ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. При цьому боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, станом на 17.02.2014р. заборгованість Відповідача складає 152 371 грн. 82 коп., у тому числі:

- 93520 грн. 21 коп. - непогашена сума основної заборгованості за кредитом;

- 2407 грн., 85 коп. - несплачені відсотки за користування кредитними коштами;

- 11130 грн. 93 коп. - 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості;

- 10299 грн. 09 коп. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення;

- 35013 грн., 74 коп. - пеня за період з 17.02.2011р. по 17.02.2012р.

Також банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу № 1607 від 10.03.2010р. у сумі 1900 (одна тисяча дев'ятсот) грн. (відповідно до ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172).

За таких підстав, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №Н-А-220315757 від 23 січня 2008 року у розмірі 152 371 грн., 82 коп., а також 1900 грн., витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу № 1607 від 10.03.2010р.

Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду і розглядом цієї цивільної справи, по сплаті судового збору у розмірі 1542 гривень 72 копійок (а.с.1), що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією долученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11,88, 209,212,214,215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/043 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №Н-А-220315757 від 23.01.2008 року у розмірі 154 271 грн. 82 коп., у тому числі - 93520 грн. 21 коп. - непогашена сума основної заборгованості за кредитом; 2407 грн., 85 коп. - несплачені відсотки за користування кредитними коштами; 11130 грн. 93 коп. - 3% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості; 10299 грн. 09 коп. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення; 35013 грн. 74 коп. - пеня за період з 17.02.2011р. по 17.02.2012р., 1900 грн., витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусу № 1607 від 10.03.2010р., та судовий збір у розмірі 1542 грн., 72 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Ленінський районний суд м. Донецька шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:»

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: