Ухвала

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 522/2732/16-ц

провадження № 61-14917зп18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

розглянув заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - управління державної реєстрації Головного управління юстиції в Одеській області, про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договорів купівлі-продажу майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 через засоби кур'єрського зв'язку звернувся 12 грудня 2017 року до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції на час подання заяви про перегляд судових рішень) підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У підпункті 1 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Ухвалою Верховного Суду 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі № 522/2732/16-ц та витребувано матеріали цивільної справи з Приморського районного суду м. Одеси.

На підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України: від 16 червня 2016 року у справі № 817/2199/15, від 02 вересня 2015 року у справі № 820/19835/14, від 29 червня 2016 року у справі № 826/14377/15; від 28 вересня 2016 року у справі № 826/14873/15.

На підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, ОСОБА_4 посилається на постанову Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11 квітня 2017 року у справі № 822/864/15.

До заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року додані вказані вище ухвали та постанова.

Згідно частини другої статті 360-2 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) у Верховному Суді України справа про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, розглядається Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України. Якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.

Аналіз змісту заяви про перегляд та ухвал, доданих до неї на підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (пункт 1 частини першої статті 355 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень), свідчить, що вони ухвалені судами касаційної інстанції різної юрисдикції: оскаржена ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року - судом касаційної інстанції цивільної юрисдикції; надані на підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах ухвали Вищого адміністративного суду України: від 16 червня 2016 року у справі № 817/2199/15, від 02 вересня 2015 року у справі № 820/19835/14, від 29 червня 2016 року у справі № 826/14377/15; від 28 вересня 2016 року у справі № 826/14873/15, - судом касаційної інстанції адміністративної юрисдикції.

У підпункті 2 пункту 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Суд повторює, що у деяких випадках він визнавав, що найвищий судовий орган, уповноважений тлумачити закон, міг ухвалювати рішення, яке не було чітко визначено законом. Таке застосування закону, однак, мало винятковий характер, і зазначений суд надав чіткі й вірогідні підстави для такого виняткового відступу від застосування своїх визначених повноважень (SOKURENKO AND STRYGUN v. UKRAINE, № 29458/04 та № 29465/04, § 23, 24, 27, ЄСПЛ, від 20 липня 2006 року).

З урахуванням змісту статті 360-2 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) заява про перегляд судових рішень ОСОБА_4 згідно з правилами, що діяли на момент її подання, повинна була розглядатися на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України, а тому відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

На підставі викладеного, керуючись підпунктами 1 та 2 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК, статтею 360-2 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення),

УХВАЛИВ:

Справу № 522/2732/16-ц за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - управління державної реєстрації Головного управління юстиції в Одеській області, про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договорів купівлі-продажу майна, разом із заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель