РІШЕННЯ

іменем України

"10" травня 2018 р. Справа № 145/296/18

Провадження № 2/145/380/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 районна державна адміністрація Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій, з урахуванням змінених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0031) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0684 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 04.02.1997 року.

Позов обґрунтовує тим, що після її смерті відкрилася спадщина на на вказану земельну ділянку. За життя ОСОБА_5 розпорядилась своїм майном та заповідала його їй.

Отримати свідоцтво на право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку не представляється можливим оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця 10 жовтня 2002 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вказані позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що ОСОБА_5 була одинока, дітей не мала, спадкоємців на обов'язкову частку після її смерті не має.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 РДА в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені своєчасно, просять справу розглянути у відсутності їх представників, позовні вимоги визнають.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

04 лютого 1997 року в с. Черемошне Тиврівського району померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 була членом ім. Данила Нечая с. Черемошне і мала право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності даного КСП.

Право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) посвідчувалося Державним актом на право колективної власності на землю серія ВН, виданим КСП ім. Данила Нечая с. Черемошне 26.12.1995 року (а.с. 8) та Списку членів КСП, долученого до нього, в якому ОСОБА_5 вказана за № 348 (а.с. 8-10) та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН 0395641, що виданий 24.07.1997 року, що стверджується витягом з Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по по КСП ОСОБА_3 сільської ради.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р № 720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, внесені до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р. №2), член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Тому з моменту видачі Державного акту на право колективної власності на землю на КСП ім. Данила Нечая с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, а саме з 26 грудня 1995 року ОСОБА_5 набула право на вищевказану земельну частку (пай).

На підставі розпорядження ОСОБА_4 райдержадміністрації № 135-р від 15.05.2002 року в рахунок належної ОСОБА_5 за життя земельної частки (паю) на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області було виділено в натурі земельну ділянку площею 2,0684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області та видано на ім'я спадкодавця Державний акт на право приватної власності на землю серії I -ВН № 047078 від 10 жовтня 2002 року.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 05.04.2018 року площа даної земельної ділянки становить 2,0684 га, кадастровий номер :01:002:0031, її власником зареєстрований ОСОБА_4 районна держадміністрація, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 41181,32 грн.

На дану земельну ділянку відомості про обмеження не зареєстровані, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

За життя 20.07.1988 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_6, яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 Заповіт не змінено і не відмінено, що стверджується заповітом.

Згідно повідомлення ОСОБА_4 державної нотаріальної контори від 05.04.2018 року №610/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Крім того, відповідно до повідомлення Державного нотаріального архіву Вінницької області № 932/01-18 від 04.04.2018 року "Про надання інформації щодо спадкової справи" спадкову справу на майно померлої 04.02.1997 року ОСОБА_5 по фонду ОСОБА_4 державної нотаріальної контори - не виявлено.

Проте, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадщину після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 прийняла, так як заволоділа належним спадкодавцю майном, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 18.12.2017 року № 411, згідно якої, ОСОБА_2 фактично до шести місяців з часу смерті ОСОБА_5, померлої 04.02.1997 року прийняла спадщину, заволоділа належним спадкодавцю житловим будинком та земельною ділянкою по вул. Квітневій (Дзержинського), 12, в с. Черемошне провела його поточний ремонт, обробляла присадибну земельну ділянку (а.с.12).

Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 держнотконтори від 26.04.2018 року № 842/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,0684 в умовних кадастрових гектарах в зв'язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН № 047078, виданий 10.10.2002 року, тобто після смерті спадкодавця, а у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 сформованого 05.04.2018 року зазначено, що власник вище вказаної земельної ділянки - ОСОБА_4 РДА.

Проте, враховуючи викладене, зазначені обставини не позбавляють позивачку права на дане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5 - 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0031 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0684 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 04 лютого 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 11 травня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_8