Справа №167/325/18
Провадження №2/167/198/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час відповідач проживає окремо, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає.

Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з врахуванням зміни прожиткового мінімуму та індексу інфляції.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, суду подала письмову заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, малолітня дитина: ОСОБА_5 проживає з позивачем за адресою: с.Олександрівка, вул.Дачна, 39 Рожищенського району Волинської області (а.с.7) та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає.

Із довідки Рожищенської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №1 встановлено, що дитина ОСОБА_5 здоровий, на диспансерному обліку не знаходиться (а.с.10).

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

Відповідач, будучи належнич чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився та не подав письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростував жодну із викладених у ній обставин.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком вiд 6 дo 18 рокiв з 1 січня 2018 року становить 1860 грн..

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобовязаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 930,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184,191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Олександрівка, вул.Дачна, 39 Рожищенського району Волинської області аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 930 (девятсот тридцять) грн. щомісячно, починаючи з 30 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч