Єдиний унікальний номер 741/311/18
Провадження № 2/741/297/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 15 травня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Матюхи В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, до початку судового розгляду уточнила позовні вимоги, мотивувала їх тим, що 17 квітня 2017 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок № 10 по вул. Шевченка в м. Носівка Чернігівської області та земельна ділянка, яка розташована за цією ж адресою, площею 0,2936 га, кадастровий номер :01:016:0003, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Вона (позивач) та її рідна сестра ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 першої черги за законом, спадщину прийняли, уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого вона (позивач) успадковує після смерті матері належний їй житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в м. Носівка Чернігівської області по вул. Шевченка, 10. 6 грудня 2017 року у нотаріуса вона (позивач) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, а у видачі відповідного свідоцтва на земельну ділянку нотаріус відмовив.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2936 га, кадастровий номер :01:016:0003, яка розташована в м. Носівка Чернігівської області по вул. Шевченка, 10, та призначена для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

У судове засіданні відповідач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила розгляд справи проводити без її участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнала позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договорів дарування № 35 та № 37 від 9 січня 2004 року ОСОБА_4 набула право власності на: житловий будинок № 10 по вул. Шевченка в м. Носівка Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 0,29 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в м. Носівка Чернігівської області по вул. Шевченка, 10.

У судовому засіданні встановлено, що зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:016:0003 та уточнено її розмір, який фактично становить 0,2936 га, що підтверджується копією витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 15).

17 квітня 2017 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли її дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які 6 грудня 2017 року уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в м. Носівка Чернігівської області по вул. Шевченка, 10, успадковує ОСОБА_5 6 грудня 2017 року на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, що підтверджується копією спадкової справи № 217/2017 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 29-36).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована в м. Носівка Чернігівської області по вул. Шевченка, 10, у звязку із тим, що після отримання у дар цієї земельної ділянки ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не зареєструвала за собою право власності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 6 грудня 2017 року (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 120 ЗК України, суд вважає належним способом захисту прав позивача визнання за нею права власності на земельну ділянку, на якій розташований успадкований нею після смерті матері житловий будинок № 10 по вул. Шевченка в м. Носівка Чернігівської області з господарськими будівлями і спорудами, а тому позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинила жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 0,2936 га, кадастровий номер :01:016:0003, яка розташована в м. Носівка Чернігівської області по вул. Шевченка, 10, призначена для ведення особистого селянського господарства та належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 9 січня 2004 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 37, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 17 квітня 2017 року.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв