Справа № 459/2435/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/65/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд" на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.09.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Укрзахідвуглебуд", у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 33 625,08 грн., 2 557,38 грн. компенсації втрати частини заробітку, 10 212,29 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу затримки розрахунку з 01.06.2017 року по 01.09.2017 року та 3 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову покликався на те, що на те, що працював водієм у відповідача з 1983 року по червень 2017 року. З 01.06.2017 року був звільнений за станом здоровя. З дня звільнення і по сьогоднішній день відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платі, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 33 625,08 грн. Вказує, що він являється інвалідом II групи безтерміново, має на утриманні дружину та двоє дітей, а відповідач, знаючи його скрутну матеріальну ситуацію й досі не провів з ним розрахунок, у звязку з чим він зазнав сильні душевні страждання та переживання, зазнав стресу, що негативно вплинуло і на його здоровя, зявився головний біль, дратівливість, був позбавлений можливості купувати продукти харчування та предмети одягу належної якості та в необхідній кількості.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд" на користь ОСОБА_3:

- заборгованість по заробітній платі в розмірі 33 625,08 грн.,

- 2 557,38 грн. компенсації втрати частини заробітку,

- 10 212,29 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.06.2017 року по 01.09.2017 року із відрахуванням з цієї суми стягнення податків та обов'язкових зборів, які підлягають стягненню при виплаті заробітної плати,

- 1 000,00 грн. моральної шкоди.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство "Укрзахідвуглебуд". Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Стягуючи суми за несвоєчасну виплату коштів, суд не взяв увагу, що кошти позивачу мають бути виплачені з державного бюджету, в зв"язку з чим на дану різницю не буде виконано державне замовлення з будівництва шахти №10 "Нововолинська". Звертає увагу на норми ст. 98 КЗпП України. В апеляційній скарзі просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

04 травня 2018 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Укрзахідвуглебуд". Вважає, оскаржуване відповідачем рішення суду законним. Зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні будь-які доводи, які б підтверджували висновки ПАТ "Укрзахідвуглебуд" про неправильне, неповне з»ясування судом обставин справи та відповідали наявним в матеріалах справи доказам. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ "Укрзахідвуглебуд" слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що позивач з 1983 року по червень 2017 року працював водієм у відокремленому структурному підрозділі "Шахтобудівельне управління № 1"ПАТ "Укрзахідвуглебуд".

01.06.2017 року позивач звільнений з роботи за станом здоровя згідно п.2 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку на підставі наказу № 34-к від 01.06.2017 року (а.с. 17).

Повного розрахунку із позивачем відповідач своєчасно не здійснив.

Встановлено, що заборгованість відповідача перед ОСОБА_3 станом на 01.08.2017 року становить 33 625,08 грн., що підтверджується довідкою ПАТ "Укрзахідвуглебуд" № 52 від 01.08.2017 року(а.с. 18).

Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) ПАТ "Укрзахідвуглебуд" № 53 від 04.08.2017 року за останні 2 календарні місяці роботи ОСОБА_3 перед звільненням (квітень та травень 2017 року), заробітна плата позивача становила 7 468,96 грн. за 39 відпрацьованих робочих дні.

Відтак, розмір середньоденної заробітної плата становить: 7 468,96 грн. / 39 = 191,51 грн.

Кількість робочих днів, що підлягають оплаті за час вимушеного прогулу з 01.06.2017 року по 01.09.2017 року становить 63 дні: червень 19, липень 21, серпень 22, вересень - 1 (згідно з листом Мінсоцполітики України від 05.06.2016 року № 1155/0/14/-16/13), а тому сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 191,51 х 63 = 12 065,13 грн.

Згідно проведенного позивачем розрахунку, компенсація втрати частини заробітку становить 2 557,38 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд виходив з тих обставин, що відповідач в момент звільнення позивача з роботи не здійснив повного розрахунку з ним по заробітній платі. Окрім цього, суд прийшов до висновку, що у позивача виникло право на отримання середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягуючи з відповідача в користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн., суд вважав таку достатньою і розумною.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно з положеннями частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В рішенні від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що за статтею 47 КЗпП України, роботодавець зобов»язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто, виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідачем не подано доказів відсутності його вини у затримці проведення розрахунку з позивачем; у матеріалах справи відсутні й будь-які дані щодо спору про розмір невиплачених позивачеві сум. За таких обставин наявні підстави для застосування положень частини 1 статті 117 КЗпП України щодо відповідальності відповідача за затримку розрахунку при звільненні.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу.

При цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (ОСОБА_5 позиція Верховного Суду України № 6-76цс14 від 02.07.2014 року).

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. ОСОБА_5 позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові по цивільній справі №6-195цс14 і є обов'язковою для застосування у всіх судах України.

Згідно з абзацом третім пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до абзаців пункту 8 вищевказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом першої інстанції правильно здійснено розрахунок середньомісячної заробітної плати та обчислено загальну кількість робочих днів за період з 01.06.2017 року по 01.09.2017 року, а також правильно взято до уваги розрахунок компенсації втрати частини заробітку, здійснений позивачем, у розмірі 2 557,38 грн.

Що стосується розміру моральної шкоди в сумі 1000 грн., колегія суддів вважає такий співмірним із завданою позивачу незаконними діями відповідача шкодою, яка полягає у спричинених йому моральних страждань внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, що порушило його нормальний життєвий ритм.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд" жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд"- залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укрзахідвуглебуд" в користь держави судовий збір в розмірі 1920 грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.05.2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2