Справа №443/676/18
Провадження №2/443/766/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку площею 1,30 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2000 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік позивача - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить: житловий будинок по АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 1,30 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2000 року. На випадок своєї смерті, чоловік позивача не розпорядився вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Відтак, позивачка як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 квітня 2017 року, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1. Проте, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлому і є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє ОСОБА_2 можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому остання змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача - ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в селищі Журавно Жидачівського району Львівської області, помер ОСОБА_4, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 року складено відповідний актовий запис №51 та Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області, від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 /а.с. 8/.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що спадщина померлого складається із: житловий будинок по АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 1,30 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2000 року /а.с. 11-18/.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 14 лютого 2018 року за вих. №453 /а.с. 9/.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 19 жовтня 1974 року, що позивач ОСОБА_2 приходиться дружиною ОСОБА_4 (спадкодавцю). Відтак, позивачка відноситься до спадкоємців першої черги спадкування /а.с. 4-7/.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З долученої до матеріалів справи довідки виданої Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 14 лютого 2018 року за вих. №453, вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала разом з ним в АДРЕСА_1 /а.с. 9/.

Також, судом встановлено та підтверджується долученими документами, що позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 квітня 2017 року, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №325/02-31 від 21 червня 2017 року, виданої завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину(спадкову земельну ділянку) за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлому і є спадковим майном /а.с. 10/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ст.ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно(земельну частку(пай), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку площею 1,30 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко