РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1844/18

Провадження № 2/643/2933/18

14.05.2018 Московський районний суд м. Харкова, в складі: головуючого - судді Букреєвої І.А. , за участі секретаря Саілян Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у розпорядженні житловим приміщенням, що належить на праві приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у розпорядженні житловим приміщенням, що належить на праві приватної власності, в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2000 року , йому належить квартира 1 /2 частина квартири АДРЕСА_1, ще 1 / 2 частина належить йому на підставі свідоцтва про право спадщини за законом від 09.12.2011 року після смерті сестри позивача ОСОБА_4

На теперішній час відповідачі зареєстровані у спірній квартирі.

У 2015 році відповідачі залишили спірну квартиру та в квартирі не мешкають, комунальні платежі не сплачують. В теперішній час, через неможливість зняти відповідачів з реєстрації у спірній квартирі позивач позбавлений можливості розпорядитися нею на власний розсуд.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд усунути перешкоди у розпорядження спірною квартирою шляхом визнання таким , що втратив право користування зазначеною квартирою.

Відповідач на судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2000 року та на підставі свідоцтва про право спадщини за законом від 09.12.2011 року після смерті сестри позивача ОСОБА_4

З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 62 від 12.01.2018 року, вбачається, що за адресою квартира АДРЕСА_2 зареєстровані позивач та відповідачі .

У відповідності до пояснень свідків , допитаних у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідачі виїхали до Росії та не проживають наразі за зазначеною адресою з 2015 року .

Судом також встановлено, що відповідачі по справі хоча і зареєстровані у вказаній квартирі, але згідно наданих суду доказів з 2015 року в зазначеній квартирі не проживають без поважних причин, в квартирі відсутні їх особисті речі.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 383 ЦК Українивласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, з урахуванням наведених доказів , суд дійшов висновку, що позов підлягає замовленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.191,319,383,391,405 ЦК України, ст.ст.12,13,81,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у розпорядженні житловим приміщенням, що належить на праві приватної власності - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 27 в будинку № 208 по вул.Дружби народів у м.Харкові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя