З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,
Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії у загальній сумі 169,35 грн., в обґрунтування якого зазначило, що відповідач перебуває на обліку як пенсіонер за віком з 18.07.2001. 30.05.2007 відповідач звернувся до позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з додаванням стажу, набутого після призначення пенсії. З 01.06.2007 позивачу здійснено перерахунок. При обчисленні розміру пенсії відповідачу починаючи з червня 2007 р. по травень 2017 р. зараховувалися дані індивідуальних відомостей про застраховану особу, які містились в індивідуальних відомостях Інформаційного центру системи персоніфікованого обліку позивача. У цей період відповідач отримував пенсію у більшому розмірі ніж та, що йому була призначена відповідно до Закону, у звязку з чим, утворилась переплата пенсії, у загальній сумі 169,35 грн., яку було виявлено 15.05.2015. Після чого пенсію приведено у відповідність чинному законодавству. Вказана помилка відбулась внаслідок автоматичного зарахування повних місяців стажу у співвідношенні до заробітної плати, які відображені автоматизованою системою обліку персональних даних застрахованих осіб. Заробітну плату пенсіонера з дати призначення пенсії і до 15.05.2017 було заведено вірно, проте невірно зараховано стаж. Неправильне обчислення пенсії програмним забезпеченням не залежало від працівника управління, оскільки обчислення було проведено автоматично, а не спеціалістами вручну. Оскільки до теперішнього часу сума переплаченої пенсії відповідачем не повернута, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення надмірно виплаченої пенсії.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління у звязку із зайнятістю в інших судових засіданнях. В клопотанні зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.
Судом встановлено, що з 23.07.2001 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом від 23.07.2001 № 701300.
З розпорядження від 14.06.2007 № 176279 випливає, що ОСОБА_1 зроблено перерахунок пенсії з 30.05.2007.
Також судом встановлено, що при обчисленні розміру пенсії відповідачу починаючи з червня 2007 р. по травень 2017 р. зараховувалися дані індивідуальних відомостей про застраховану особу, які містилися в індивідуальних відомостях Інформаційного центру системи персоніфікованого обліку позивача. Тому, виникла переплата пенсії внаслідок автоматичного зарахування повних місяців стажу у співвідношенні до заробітної плати, які відображені автоматизованою системою обліку персональних даних застрахованих осіб. Заробіток пенсіонера з дати призначення пенсії і до 15.05.2017 було заведено вірно, проте невірно зарахований стаж. Тобто, при перерахунку пенсії у відповідача по справі були виявлені неповні місяці роботи, які зарахувались в загальний стаж як повні місяці.
У звязку з викладеним виникла переплата за період з червня 2007 р. по травень 2017 р. в розмірі 169,35 грн.
Судом встановлено, що відповідач повідомлявся про виниклу переплату пенсії, однак до теперішнього часу переплата відповідачем не повернута.
За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача.
За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.
Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст. 417 ЦПК України є обов'язковою для суду.
Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається позивач, як на правову підставу позову, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003.
Зі змісту п. 3 цього Порядку випливає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Отже, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки одночасно за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.
Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку відповідача, та про надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для невірного врахування відсотку за достроковий вихід на пенсію, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, представник позивача суду не надав.
Надані позивачем докази не доводять факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 169,35 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною позивачем, а тому відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванню» та ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поверненню не підлягають.
Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів презюмується, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що отримання пенсії сталося з причин її недобросовісної поведінки та пов'язане з технічною помилкою, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, тому підстави для задоволення вимог Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відсутні.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позову Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії відмовити повністю.
Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 травня 2018 р.
Повне судове рішення складене 21 травня 2018 р.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя А.В. Шалагінова