Справа № 724/387/18
Провадження № 2/724/257/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову посилається на те, 07.08.2016р. ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 46 788,00 грн.

В підтвердження отримання коштів в борг ОСОБА_3 власноручно написав розписку, де зазначив строк повернення коштів до 15.09.2016р. Однак відповідач не повернувся грошові кошти у визначений строк, у звязку з чим позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою від 09.01.2018р., яка також залишена відповідачем без задоволення.

Крім того, позивачем на підставі ст. 625 ЦПК України нараховано до сплати відповідачем інфляційні втрати в сумі 11760,07 грн. та 3% річних в розмірі 2100,00 грн., розраховані за період з 15.09.2016р. по 15.03.2018р.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами.

Крім того, на підтвердження існування боргу позивачем надано оригінал розписки від 07.08.2016р.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечує, зокрема зазначає, що її син перебував у трудових відносинах із позивачем, які не були належним чином оформлені. Враховуючи те, що на підприємстві позивача було виявлено недостачу грошових коштів, він змусив відповідача написати розписку. Представник відповідача також пояснила, що згідна була повернути кошти позивачу лише за умови надання підтверджуючих документів. Оскільки таких доказів не було надано відповідач не повинен повертати кошти.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, а ткож покази свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2016р. ОСОБА_3 надав розписку про те, що він отримав у борг грошові кошти від ОСОБА_1 в сумі 46 788,00 грн., які зобовязується повернути до 15 вересня 2016 року (а.с. 23).

09.01.2018р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів в сумі 46788,00 грн., однак дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с.5-7).

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що працює в ТОВ «Ласунка Плюс», а позивач є її керівником. В присутності ОСОБА_4 в кабінеті ОСОБА_1 відповідач отримав в борг кошти від позивача та перерахував їх, про що ОСОБА_4 засвідчила своїм підписом в розписці. Точну суму коштів, які отримав відповідач вона не памятає, приблизно 40000,00 грн.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що є сином позивача і був присутній, коди відповідач брав у батька в борг кошти. Дані події відбувалися в кабінеті позивача. Крім ОСОБА_5 також були присутніми ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15.

Із наданого позивачем оригіналу розписки, складеної 07 серпня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 зобов'язався повернути борг ОСОБА_1 в сумі 46788,00 грн. Дані кошти отримані від позивача відповідачем в чому віна і розписався.

Крім того, вищезазначена розписка містить в собі відомості щодо строку погашення боргу (до 15.09.2016р.).

Боргова розписка від 07.08.2016р. скріплена підписом ОСОБА_3 (а.с.23).

Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобовязання щодо повернення боргу у визначений строк.

Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов'язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригінала боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25 квітня 2012 року, справа № 6-24ц12.

На підтвердження неповернутого відповідачем боргу за позикою, позивачем до матеріалів справи додано оригінал розписки від 07.08.2016р. (а.с.23).

Ці обставини, з урахуванням вимог ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання ОСОБА_3 боргового зобов'язання перед ОСОБА_1

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, розрахованих за період з 15.09.2016р. по 15.03.2018р. на суму боргу 46788,00 грн., судом встановлено правомірність нарахування останніх відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики в сумі 60648,07 грн., з яких: 46788,00 грн. основний борг, 2100,00 грн. 3% річних, 11760,07 грн. інфляційні нарахування обґрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи представника відповідача про те, що розписка відповідачем була написана проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього тиску, не підтверджені жодними доказами, а тому до уваги судом не приймаються.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, (зареєстрованого за адресою: с. вул. Гагаріна, 18, с. Атаки Хотинського району Чернівецької області (паспорт серія КТ№003785, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НВ №543785, зареєстрованого за адресою: вул. Набережна. 1, с. Атаки Хотинського району Чернівецької області) заборгованість за договором позики від 07.08.2016р. в сумі 60648,07 грн., з яких: 46788,00 грн. основний борг, 2100,00 грн. 3% річних, 11760,07 грн. інфляційні нарахування.

Стягнути з ОСОБА_3, (зареєстрованого за адресою: с. вул. Гагаріна, 18, с. Атаки Хотинського району Чернівецької області (паспорт серія КТ№003785, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НВ №543785, зареєстрованого за адресою: вул. Набережна. 1, с. Атаки Хотинського району Чернівецької області) судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.05.2018р.

Суддя: ОСОБА_7