Єдиний унікальний номер 2-о-76-2008 Номер провадження 22-ц/775/557/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Космачевської Т.В., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області у залі судового засідання № 4 цивільну справу номер 2-о-76-2008 за заявою Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради про визнання спадщини відумерлою, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2008 року (суддя Ясинський О.В.), -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2008 року Територіальна громада, від імені якої діє ОСОБА_1 міська рада, звернулася до суду з заявою, про визнання відмерлою спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 померла 8 березня 1997 року. У день її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у розмірі 6,53 в умовних кадастрових гектарах. Оскільки спадкоємці за законом або за заповітом відсутні, у встановленому законом порядку спадщину ніхто не приймав, Територіальна громада ОСОБА_1 міської ради просила визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, відумерлою та передати у власність Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради земельну частку (пай) у розмірі 6,53 умовних кадастрових гектарів.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2008 року заяву Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2008 року скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що судом не були зясовані обставини, що мають значення для справи. Він є сином померлої ОСОБА_3, постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а після смерті матері фактично вступив у володіння спадковим майном, підтримував майно в належному стані, ремонтував його, сплачував податки та комунальні послуги. У вересні 2017 року він звернувся до нотаріуса з метою нотаріального оформлення своїх спадкових прав. Під час збирання необхідних документів дізнався, що земельна ділянка (пай) визнана в судовому порядку відумерлою спадщиною і передана у власність Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради. Вважає, що судом під час розгляду заяви Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради неправильно застосовано ст. 1277 ЦК України, дія якої поширюється тільки на спадкоємців, право на спадкування у яких виникло з набранням чинності ЦК України, тобто з 1 січня 2004 року. В той же час Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачалося визнання спадщини відумерлою, тому у відповідності до пункту 1 ст. 549 ЦК Української РСР він прийняв спадщину, фактично вступивши в володіння спадковим майном.

Учасники справи та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільно-процесуально Кодексу в редакції від 3 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на імя ОСОБА_2 ОСОБА_1 міською радою було оформлено сертифікат на право на земельну частку (пай), про що 17 червня 1997 року зроблено реєстраційний запис за № 265 у книзі № 1 реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) (а.с. 5).

ОСОБА_4 померла 8 березня 1997 року (а.с. 4).

Задовольняючи вимоги Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради суд посилаючись на ст. 1277 ЦК України зазначив, що заява підлягає задоволенню з огляду на те, що спадкоємці за оформленням спадщини після смерті спадкодавця не зверталися до нотаріальної контори, з часу відкриття спадщини до подання заяви минуло більше одного року, що майно, яке заявник просить визнати відумерлим, на праві власності належало померлій ОСОБА_3

З таким висновком суду погодитись не можна.

Часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_4, тобто 8 березня 1997 року.

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою заявник посилався на норму статті 1277 Цивільного Кодексу України, який набув чинності з 1 січня 2004 року.

Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовуються лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишився спадкоємець - син ОСОБА_2, який стверджує, що прийняв спадщину після смерті матері, тобто наявний спір про право, який має вирішуватися у позовному провадженні.

З огляду на викладене рішення суду від 30 травня 2008 року слід скасувати, Заяву Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 294, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 травня 2008 року скасувати.

Заяву Територіальної громади ОСОБА_1 міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосереднього до Верховного Суду.

Головуючий: Ю.М. Мальований

Судді: Т.В. Космачевська

ОСОБА_5

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2018 року

Головуючий: Ю.М. Мальований