Справа № 127/7183/18
Провадження № 2/127/1265/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.05.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Гончарука І.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири, яка розташована у АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири. В даній квартирі зареєстровані: мати позивача ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, донька ОСОБА_5 та співмешканець позивача ОСОБА_2 З ОСОБА_2 позивач деякий час перебувала у цивільному шлюбі, проте, вже довгий час відповідач не проживає в даній квартирі, квартирою не користується та не цікавиться, його речей в квартирі немає. Всі обовязки повязані з утриманням квартири несе позивач, як власник квартири. Реєстрація відповідача в даній квартирі позбавляє позивача можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном. На даний час місце проживання відповідача невідоме, але з 2014 року відповідач в даній квартирі не проживає, у звязку із цим позивач звернулась до суду та просила: усунути їй перешкоди у користуванні майном, визнавши ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 61 в будинку № 115а по вул. Пирогова в м. Вінниці. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином оголошенням на офіційному веб-сайті Судова влада (а. с. 24). Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є другом сімї позивача, часто гостює у позивача, відповідач з 2014 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 а, кв. 61 у м. Вінниці. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі продажу від 14.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7І, зареєстрований в реєстрі за № 1427 (а. с. 7). Згідно довідки ОСББ «Пирогова -115А» у кватирі №61 по вул. Пирогова, 115А у м. Вінниці зареєстровані: ОСОБА_3, 28.08.1938 р. н. мати позивача, ОСОБА_2, 24.12.1963 р. н. співмешканець, ОСОБА_4, 20.06.1999 р. н. донька та ОСОБА_5, 02.02.2007 р. н. донька (а. с. 8). Судом також взято до уваги письмове пояснення свідка ОСОБА_8, які засвідчені головою ОСББ «Пирогова -115А», в наданому поясненні свідок ОСОБА_8 зазначає, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2014 року по теперішній час. Статтею 1 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадяни України мають право на житло. Разом з тим, частиною третьою статті 9 ЖК УРСР вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. В той же час, згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до статті 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В той же час, згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла (в тому числі колишній) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 3 СК України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що позивач і відповідач не пов'язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов'язків, не є членами однієї сім'ї, відповідач не проживає в спірній квартирі з 2014 року. Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим за адресою: вул. Пирогова, б. 115 А, кв.61, м. Вінниця чинить перешкоди власнику квартири в користуванні своїм майном на власний розсуд. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоч і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім'ї. Разом з тим, згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, власником квартири № АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1, тоді як відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак жилим приміщенням не користується з 2014 року. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати підлягають залишенню за нею. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.316,317,321,391 ЦК України, ст. 15, 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №61 в будинку №115а по вул. Пирогова в м. Вінниці.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька м. Вінниця, вул. Пирогова,115 а, кв.61.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Суддя: