Справа № 562/1629/18
У Х В А Л А

"17" травня 2018 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді Чорного І.А., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта, відомі номери засобів звязку відповідача, чим порушено п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України;

- не подано всіх доказів, що підтверджують вказані обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги ( п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), а саме зазначаючи, що відповідач офіційно зареєстрований приватним підприємцем, має вантажні автомобілі, якими здійснює перевезення та від здійснення такої діяльності має пристойний дохід, позивачка не надала жодного підтверджуючого документу з приводу цього;

- всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З наведених вище норм слідує висновок, що позовна заява має містити чітко визначені та зрозумілі позовні вимоги, які формулюються позивачем в прохальній частині позовної заяви.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до змісту позовних вимог в частині стягнення аліментів, позивач просить стягувати їх у відсотковому відношенні від суми доходу, хоча згідно положень ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі.

Таким чином, в частині вимоги про стягнення аліментів позивачу слід уточнити спосіб їх стягнення, зазначивши частку (одну четверть, одну третину і т.д.) від сукупного доходу платника аліментів або тверду грошову суму.

Окрім іншого у позовній заяві ОСОБА_1 просить витребувати у відповідача довідку про доходи.

З цього приводу суд приходить до наступного висновку.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, позивач не надала доказів на підтвердження того, що вона здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаної довідки та не зазначила причин неможливості самостійного її отримання. Твердження позивача про те, що вона не може отримати таку інформацію самостійно не заслуговують на увагу та не підтверджені жодними доказами, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків шляхом подачі позову, оформленого у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Чорний