Справа № 464/3765/17 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/363/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

секретаря: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 12 грудня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову, рішення та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и л а:

30.05.2017 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу ДВС щодо ненаправлення на адресу ПАТ «Львівгаз» постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.09.2014 року, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення цієї постанови, скасувати постанову та зобо»язати державного виконавця відновити виконавче провадження на підставі судового наказу № 464/7941/13-ц.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що постановою державного виконавця 21.03.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу Сихівського районного суду м. Львова 19.08.2013 року за заявою ПАТ «Львівгаз» про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ. 29.09.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанова стягувачу не надходила та про таку стало відомо лише у травні 2017 року з відповіді на відповідний запит. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу було те, що у боржника відсутнє майно. ПАТ «Львівгаз» вважає таку постанову безпідставною, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутній акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника, опис майна боржника не проводився, не було відповідного звернення державного виконавця для обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Тому, ПАТ «Львівгаз» вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виконання судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову, рішення та бездіяльність державного виконавця відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що державним виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) не проведено кожні два тижні перевірку майнового стану боржника, кожні три місяці повірку щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, а також не отримано інформації про доходи боржника. А відтак вважає, що державним виконавцем до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не було вжито усіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо дій з виконання виконавчого листа. Зазначає, щопри постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не досліджено як доказ у справі повідомлення про одержання постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (ПАТ «Львівгаз») у виконавчому провадженні відповідно до вимог закону та не надано йому належної правової оцінки. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на бездіяльність державного виконавця та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу технічними засобоми.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, у редакції 2004 року, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції повинен перевірити чи було прийнято або вчинено оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність відповідно до вимог закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження та чи були порушені права чи свободи заявника. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року),державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п .2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 7 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року), якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на житло боржника чи земельну ділянку не здійснюється.

Встановлено, що 19.08.2013 року Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ № 464/7941/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» 702,21 грн. боргу за газопостачання та 114,70 грн. судового збору. Судовий наказ набрав законної сили та звернутий до виконання за заявою ПАТ «Львівгаз».

21.03.2014 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42557286 з примусового виконання вказаного судового наказу.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек майно, зареєстроване за ОСОБА_2, відсутнє.

Згідно відповіді ДПС України боржники на податкому обліку не перебувають, не працюють, не отримують доходів. Згідно відповіді УПФ України боржники не перебувають на обліку в управлінні, не отримують пенсію та не працюють за трудовими чи цивільно-правовими договорами.

Згідно відповіді Львівського центру надання послуг пов'язаних з автотранспортом з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району № 5743зп від 20.08.2014 року транспортні засоби за боржниками не зареєстровані. Згідно відповіді ДФС України наявних відкритих банківських рахунків у боржників немає.

Актом державного виконавця від 17.07.2014 року в результаті перевірки майнового стану боржників за адресою м. Львів, вул. Чукаріна, 24/62, зазначеною у виконавчому документі, встановлено, що в квартирі відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

29.09.2014 року державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»у зв'язку з відсутністю у боржників майна, на яке можна було б звернути стягнення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем вжито усі необхідні заходи з метою належного виконання судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Повернення виконавчого документа відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, про що внесено відомості до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, доступ до якого має кожна зі сторін виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги в частині не застосування державним виконавцем такого заходу впливу на боржника як обмеження у праві виїзду за кордон не заслуговують на увагу, оскільки застосування такого заходу впливу можливе лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням (п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на момент вчинення оскаржуваних дій), а матеріали виконавчого провадження № 42557286 не містять документів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання судового рішення та такі стягувачем суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.05.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.