У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід

22.05.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вереш А.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди.

На стадії розгляду справи позивач подав на адресу суду заяву про відвід судді з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, мотивуючи тим, що суддя Бенца К.К. не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу з наступних підстав: було порушено на думку позивача порядок визначення судді для розгялду справи, встановлений згідно ЦПК України в даній справі; суддя безпідставно відмовила в клопотанні позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру; ухвалою судді від 03.09.2014 року клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено та проведення експертизи доручено експерту ОСОБА_6, однак в зв'язку з неможливістю експерту потрапити на об'єкт , матеріали повернуті до суду , та завдяки цьому відповідачем ОСОБА_3 відчужено об'єкт нерухомості; під час судового засідання 18.01.2017 року представник відповідача ОСОБА_7 в присутности судді озвучив інформацію неправдиву про те, що позивач погрожував розправою суддям Ужгородського міськрайонного суду та Апеляційного суду Закарпатської області, проте суддя ніяким чином не відреагувала; ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.01.2017 року клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено частково та проведення експертизи доручено експертам Закарпатського відділення Львівського НДІСЕ, однак представник позивача наполягав на призначенні експерта ОСОБА_6 ; під час судового розгляду 18.01.2017 року суддя Бенца К.К. не оголосила ухвалу про прийняте рішення та не надала копію ухвали. У зв'язку з неодержанням копії ухвали він не міг у встановлений законом строк її оскаржити; справа була надіслана до експертної установи 13.03.2017 року; його як позивча не було повідомлено про надходження до суду клопотання експерта про погодження терміну виконння експертизи; в провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. перебувала справа № 308/5187/16-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку. Рішенням суду в позові позивачу відмовлено. На думку позивача , суддя незаконно відмовила в позові , чим порушила його конституційні права. На його думку викладені обставини викликають сумніви в об'єктивності та упередженості судді, а тому підлягає відводу.

Позивач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні підтримали заяву про відвід судді .

Інші сторони в судове засідання не з'явились.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України).

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України , суддя відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об'єктивності.

Разом з тим слід зазначити, що позивач у своїй заяві як на підставу відводу судді Бенца К.К. у розгляді даної справи посилається на п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Однією із підстав для відводу судді , позивач вказує, що суддя безпідставно відмовила в клопотанні позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Разом з тим слід зазначити, що ухвалою судді від 27.01.2014 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову. Слід зазначити, що позивач у разі його незгоди з прийнятою суддею ухвалою від 27.01.2014 року, не скористався наданими йому процессуальними правами , щодо оскарження ухвали судді від 27.01.2014 року, а отже погодився з нею, а відтак ухвала суду, що набрала законної сили не може ставитися під сумнів.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

З тих же підстав суд виходить при розгляді наступної підстави для відводу судді, а саме, щодо прийняття суддею у справі № 308/5187/16-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку незаконного , на думку позивача, рішення, яким в позові йому відмовлено. Слід зазначити, що позивач у разі його незгоди з прийнятим суддею рішенням від 17.01.2017 року, не скористався наданими йому процессуальними правами , щодо оскарження рішення суду від 17.01.2017 року, а отже погодився з ним, а відтак рішення суду, що набрало законної сили не може ставитися під сумнів.

Щодо доводів позивача про те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.01.2017 року клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи задоволено частково та проведення експертизи доручено експертам Закарпатського відділення Львівського НДІСЕ, недивлячись на те, що представник позивача наполягав на призначенні експерта ОСОБА_6 , суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.ч.2,4 ст.143 ЦПК України, в редакції яка діяла на час постановлення ухвали суду від 18.01.2017 року, якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту. З аналізу вказаної норми слідує, що якщо взаємної згоди між сторонами не досягнуто , експерта чи експертну установу визначає суд. Таким чином доводи позивача , на думку суду, є необгрунтованими та не свідчать про наявність упередженості судді у розгляді справи.

Що стосується доводів позивача, про те, що під час судового розгляду 18.01.2017 року суддя Бенца К.К. не оголосила ухвалу про прийняте рішення , такі спростовуються даними журналу судового засідання, а відтак є необгрунтованими.

Разом з тим, щодо наявності підстав для відводу судді, суд виходить з наступного.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які розяснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, асаме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсто ронність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Таким чином, суд піддавши аналізу підстави для відводу у справі №2- 7389/11, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, вважає, що наявні обєктивні компоненти, які змушують сторону сумніватися в неупередженості суду незалежно від його поведінки, оскільки вони не залежать від волі самого суду ( судді) , однак обєктивно існують, від так з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, заяву про відвід судді слід задовольнити.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Бенца К.К. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Відвести суддю Бенца К.К. від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди .

Передати матеріали цивільної справи №2- 7389/11 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца