Справа № 323/1248/16-ц
Провадження № 2/323/13/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

14.05.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В., при секретарі Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ :

17 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить виділити їй у власність частку спільного майна за адресою: Запорізька область Оріхівський район м. Оріхів, вулиця Карла Маркса будинок 61, а саме:

- житлова кімната 1, 2, 3, 4 літ. А, площею 37,1 м. кв.;

- приміщення 6, 7 літ. А, площею 10,9 м. кв.;

- приміщення І (кладова), ІІ (підс. пр.) літ. а площею 10,1 м. кв.;

- приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв. відповідно;

- погріб під літ. а, літ. Пг;

- літня кухня літ. Б;

- прибудова літ. б;

- навіс літ. Ж;

- вбиральня літ. В;

- сарай літ. Г;

- вбиральня літ. Д;

- паркан, 1;

- водпровід, 2;

- ворота з хвірткою, 4;

та припинити право спільної часткої власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на приміщення розташовані за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вулиця Карла Маркса, будинок 61; стягнути із ОСОБА_2 у рівних долях на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Первісний позивач свої вимоги мотивував тим, що згідно ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 36021382 від 07.04.2015 року та Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 53653577 від 19.02.2016 року, ОСОБА_1 (надалі Позивач) на праві спільної часткової власності належить 3/4 земельної ділянки за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вулиця Карла Маркса, будинок 61 та 3/4 житлового будинку за даною адресою, загальною площею 95 м. кв. та житловою площею 42,2 м. кв., спільна часткова власність складається з:

- Житловий будинок з житловою прибудуовою, сараєм, службовою прибудовою, А, А, а, а;

- Погріб під літ. а, Пг;

- Погріб під літ. а, Пг;

- Літня кухня, Б;

- Прибудова, б;

- Вбиральня, В;

- Сарай, Г;

- Вбиральня, Д;

- Навіс, Ж;

- Паркан, 1;

- Водопровід, 2;

- Ворота, 3;

- Ворота з хвірткою, 4;

ј частина вищевказаної земельної ділянки та житлового будинку на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 (надалі Відповідач),

Виходячи з загальної та житлової площі будинку, Позивачу повинно належати 71,25 м. кв. загальної площі та 31,65 м. кв. житлової, а Відповідачу 23,75 м. кв. загальної площі та 10,55 м. кв. житлової, відповідно. Але на даний час Відповідач фактично займає частину будинку більшу за загальною та житловою площею, ніж належні йому, чим порушує право власності Позивача.

В користування Відповідача на даний час знаходиться приміщення загальною площею 36,9 м. кв., житловою 12,2 м. кв.:

- житлова кімната 5 літ. А, площею 12,2 м. кв.;

- приміщення ІІІ (коридор) літ. а площею 11,0 м. кв.;

- приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв. відповідно;

- погріб під літ. а, літ. Пг;

- сарай літ. Г;

- вбиральня літ. Д;

- ворота, 3;

Позивач на даний час користується наступними прміщеннями:

- житлова кімната 1, 2, 3, 4 літ. А, площею 37,1 м. кв.;

- приміщення 6, 7 літ. А, площею 10,9 м. кв.;

- приміщення І (кладова), ІІ (підс. пр.) літ. а площею 10,1 м. кв.;

- погріб під літ. а, літ. Пг;

- літня кухня літ. Б;

- прибудова літ. б;

- навіс літ. Ж;

- вбиральня літ. В;

- паркан, 1;

- водпровід, 2;

- ворота з хвірткою, 4;

що на 13,5 м. кв. загальної та 1,65 м. кв. житлової площ, перевищує його частку у праві власності. Також Відповідач користується земельною ділянкою у площі більшій ніж визначено його частиною.

Між Позивачем та Відповідачем, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. ОСОБА_4 з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частка, яку Позивач прохає виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі технічно можливий. При виділені в натурі частки із спільноїх часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

16 листопада 2017 року Первісний позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить виділити ОСОБА_1 у власність частку спільного майна за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вулиця Карла Маркса, будинок 61, відповідно до технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна; припинити право спільної часткої

власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на приміщення розташовані за адресою: Запорізька область Оріхівський район м. Оріхів вулиця Карла Маркса, будинок 61 та стягнути із ОСОБА_2 у рівних долях на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В уточненій позовній заяві Первісний позивач зазначає, що у провадженні Оріхівського районного суду Запорізької області знаходиться справа № 323/1248/16-ц за позовом ОСОБА_1 (надалі Позивач) до ОСОБА_2 (надалі Відповідач) про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 31 ЦПКУ позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 н.М. обгрунтовані наступним:

ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 36021382 від 07.04.2015 року та Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 53653577 від 19.02.2016 року, ОСОБА_1 (надалі Позивач) на праві спільної часткової власності належить 3/4 земельної ділянки за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вулиця Карла Маркса, будинок 61 та 3/4 житлового будинку за даною адресою, загальною площею 95 м. кв. та житловою площею 42,2 м. кв., спільна часткова власність складається з:

- Житловий будинок з житловою прибудуовою, сараєм, службовою прибудовою, А, А, а, а;

- Погріб під літ. а, Пг;

- Погріб під літ. а, Пг;

- Літня кухня, Б;

- Прибудова, б;

- Вбиральня, В;

- Сарай, Г;

- Вбиральня, Д;

- Навіс, Ж;

- Паркан, 1;

- Водопровід, 2;

- Ворота, 3;

- Ворота з хвірткою, 4;

ј частина вищевказаної земельної ділянки та житлового будинку на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 (надалі Відповідач),

Виходячи з загальної та житлової площі будинку, Позивачу повинно належати 71,25 м. кв. загальної площі та 31,65 м. кв. житлової, а Відповідачу 23,75 м. кв. загальної площі та 10,55 м. кв. житлової, відповідно. Але на даний час Відповідач фактично займає частину будинку більшу за загальною та житловою площею, ніж належні йому, чим порушує право власності Позивача.

В користування Відповідача на даний час знаходиться приміщення загальною площею 36,9 м. кв., житловою 12,2 м. кв.:

- житлова кімната 5 літ. А, площею 12,2 м. кв.;

- приміщення ІІІ (коридор) літ. а площею 11,0 м. кв.;

- приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв. відповідно;

- погріб під літ. а, літ. Пг;

- сарай літ. Г;

- вбиральня літ. Д;

- ворота, 3;

Позивач на даний час користується наступними прміщеннями:

- житлова кімната 1, 2, 3, 4 літ. А, площею 37,1 м. кв.;

- приміщення 6, 7 літ. А, площею 10,9 м. кв.;

- приміщення І (кладова), ІІ (підс. пр.) літ. а площею 10,1 м. кв.;

- погріб під літ. а, літ. Пг;

- літня кухня літ. Б;

- прибудова літ. б;

- навіс літ. Ж;

- вбиральня літ. В;

- паркан, 1;

- водпровід, 2;

- ворота з хвірткою, 4;

що на 13,5 м. кв. загальної та 1,65 м. кв. житлової площ, перевищує його частку у праві власності. Також Відповідач користується земельною ділянкою у площі більшій ніж визначено його частиною.

Між Позивачем та Відповідачем, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. ОСОБА_4 з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до висновку експерта № 2288 по даній справі, виділення у відокремлене приміщення площі менше 30 м. кв. з технічної точки зору та з урахуванням вимог нормативних документів не надається за можливе, тому що такий виділ не відповідає вимогам нормативної документації, що діють в області будівництва.

При цьому експертом ОСОБА_5 у судовому засіданні 30.10.2017 року, було зазначено, що технічна можливість поділу обєкта нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вулиця Карла Маркса, будинок 61 є.

У звязку із чим Позивач хоче скористатися своїм право на зменшення позовних вимог, передбачене ст. 31 ЦПКУ.

Так, зменшення розміру позовних вимог, передбачає зміну обсягу предявлених позивачем матеріально-правових вимог. Зменшення розміру позовних вимог означає часткову відмову позивача від предявлених ним позовних вимог.

04 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить виділити йому у власність частку спільного майна з урахуванням проведеного раніше добровільного поділу та проведених мною переобладнань за адресою будинок № 61 по вул. К. Маркса в м. Оріхів Запорізької області, а саме: житлова кімната 5 літ. А, площею 12,2 м. кв., приміщення ІІІ (коридор) літ. а площею 11,0 м. кв., приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв. відповідно, ј частки погріба під літ. а, літ. Пг, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, ворота, 3, ј частки Паркан, 1; визнати за ним право власності на вказані приміщення та споруди; припинити право спільної часткої власності між ним та ОСОБА_1 на приміщення розташовані за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів, вулиця Карла Маркса, будинок 61 та стягнути із ОСОБА_1 на його користь судові витрати по справі.

Позивач за зустрічним позовом свої вимоги мотивував тим, що з Оріхівського районного суду Запорізької області він отримав позовну заяву ОСОБА_1 з вимогою про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, в якій вона просить виділити їй у власноість частку спільного майна за адресоюм. Оріхів вул. К. Маркса, 61 Запорізької області: житлова кімната 1, 2, 3, 4 літ. А, площею 37,1 м. кв.; приміщення 6, 7 літ. А, площею 10,9 м. кв.; приміщення І (кладова), ІІ (підс. пр.) літ. а площею 10,1 м. кв.; приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв. відповідно; погріб під літ. а, літ. Пг; літня кухня літ. Б; прибудова літ. б; навіс літ. Ж; вбиральня літ. В; сарай літ. Г; вбиральня літ. Д; паркан, 1; водпровід, 2; ворота з хвірткою, 4; а також припинити право спільної часткової власності між нею та ним на приміщення розташовані в будинку № 61 по вул. К. Маркса в м. Оріхів Запорізької області.

З вказаною позовною вимогою згоден частково, первісний позивач протизаконно просить виділити їй у власність приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв.; сарай літ. Г, тому що вказані приміщення збудовані особисто ним, а також вбиральня під літ. Д.

ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.06.1992 року його мамі належала 1/4 частка будинку та споруд що знаходились в м. Оріхів по вул. К. Маркса, 61, яку вона подарувала йому за договором дарування від 27.01.2001 року. До укладання договору дарування

між співвласниками було обумовлено користування житловими та нежитловими приміщенням, в користуванні мами знаходилась житлова кімната 2-1 площею 12,2 м. кв., всією іншою житловою та нежитловою площею користувалась ОСОБА_1 З підсобних приміщень його мама користуалась Ѕ часткою сараю літ. а площею 11,0 м. кв., ј часткою паркана з хвірткою, ј часткою погрібу, який також поділено за згодою після прийняття спадщини, якими вони користуються у вказаних розмірах до теперішнього часу (копія технічного паспорту від 26.01.2001 р. додається).

Після оформлення договору дарування сарай літ. А розміром 4,60 х 6,0 було переобладнано на 3 приміщення ІІІ коридор площею 11,0 м. кв., який знаходиться у його користуванні, І кладовка, ІІ підсобне приміщення, які знаходяться у користуванні ОСОБА_1, службова прибудова а розміром 4,60х4,10 2008 року забудоваи, сарай літ. Г розміром 2,60 х 3,0 2006 року забудови, які збудовані ним (копія технічного паспорту від 13.10.2014 року додається).

Відповідач за його позовом ОСОБА_1 додає до свого позову технічний паспорт виготовлений 28 жовтня 2015 року де вказано, що сарай під літ. Б переобладнано у літню кухню, інших переобладнань не вказується.

Це не перший позов з яким звертається до суду ОСОБА_1, так як 06.11.2014 року Оріхівським районнимм судом було постановлено рішення за позовом ОСОБА_1, яким вирішено: позов задовольнити частково, встановити факт користування житловим будинком у м. Оріхів по вул. К. Маркса, 61 ОСОБА_2, приміщеннями: у будинку літ. А кімнатою 1-5, частиною сараю, який переобладнано у коридор літ. а приміщенням ІІІ коридор; літ. а службова прибудова, в які приміщення ІV-кухня та V-санвузол, погріб під літ. а зазначений літерою Пг, літ. Г сарай, літ. Д вбиральня, № 3 ворота, загальною площею 36,9 м. кв., що становить 38,84% від загальної площі будинку. В іншій частині позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2014 року вказане рішення Оріхівського районного суду скасовано, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту користування житловим будинком ОСОБА_2 та відмовлено в позові в цій частині. В іншій частині рішення залишено без змін.

25.09.2015 року ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом про поділ спадкового майна в натурі, однак 21.10.2015 року подає до суду заяву про залишення позову без розгляду. 29.10.2015 року Оріхівським судом винесено ухвалу по заяві ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 отримала витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обятжень № .04.2015 року, що їй належить від спільної часткової власності ѕ частки, та свідоцтво про право власності на земельну ділянку з 0,1 га ѕ частки за адресою м. Оріхів вул. К. Макрса, 61 Запорізької області.

Розрахунок користування площею ОСОБА_1 проведено невірно, тому що вона внесла в спільну сумісну власність перебудовану площу та новозбудовані споруди, які до теперішнього часу не узаконені. Співвласники за спадком та за договором дарування отримали загальну площу у 70,4 м. кв., з яких по будинку загальна площа 49,3 м. кв., житлова площа 34,8 м. кв., нежитлова площа 14,5 м. кв., з яких по житловій площі у нього 12,2 м. кв., ј повина складати 8,7, у луценко Н.М. житлова площа 22,6 м. кв., ѕ повинно складати 26,1, у нього на 3,5 м. кв. більше, у нього нежитлової площі 0,00 м. кв., а повинно бути 3,62, у ОСОБА_1 14,5 м. кв., повинно бути 10,87, у нього не вистачає 3,62 м. кв., загальна площа інших будівель 52,35, у нього 11,0 м. кв., повинно бути 13,0, у ОСОБА_1 41,35 м. кв., повинно бути 39,35, у нього не вистачає 2,0 м. кв. менше. Таким чином, якщо скласти усі площі, то в нього не вистачає нежитлової 3,62 м. кв. та інших будівель 2,0 кв. м., а у ОСОБА_1 не вистачає 3,5 м. кв. житлвої площі, тому вважаю що на той час поділ проведено з урахуванням інтересів сторін. Жодна зі сторін не виявила бажання провести виділ в натурі своєї частки у той період часу.

На теперішній час виділення в натурі можливо провести тільки з урахуванням проведеного раніше добровільного поділу та проведених сторонами переобладнань. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна що є у спільній частквій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно що було у спільній сумісній власності раніше поділено за домовленістю між ними. Частка якою користується він та прохає

виділити йому є відокремленою, тому її виділ в натурі технічно можливий. При виділені в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

В судовому засідання представники позивача за первісним позовом наполягають на задоволенні позовних вимог, прохають їх задовольнити в повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача за зустрічним позовом.

Відповідач за первісним позовом прохає відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та задовольнити його позовні вимоги за зустрічним позовом.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний і зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини,дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення як первісного позову, так і зустрічного позову з наступних підстав.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності - це право двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, які за своїм розсудом володіють, користуються і розпоряджаються належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вулиця Йохана Янцена (ОСОБА_7), будинок 61.

ОСОБА_2 належить ј частки житлового будинку за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вулиця Йохана Янцена (ОСОБА_7), будинок 61, що підтверджується договором дарування від 27.01.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаіального округу Запорізької області ОСОБА_8 Належність ОСОБА_2 І.О.ј частки житлового будинку за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вулиця Йохана Янцена (ОСОБА_7), будинок 61 підтверджується технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду, складений 26.01.2001 року.

Інші ѕ частки житлового будинку за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вулиця Йохана Янцена (ОСОБА_7), будинок 61, належать ОСОБА_1

Отже, відповідно до правовстановлюючих документів частки співвласників розподілені наступним чином: ОСОБА_2 належить ј частки, а ОСОБА_1 належить ѕ частки житлового будинку за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вулиця Йохана Янцена (ОСОБА_7), будинок 61.

Відповідно дост. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Спільна часткова власність може піддаватися певним поліпшенням, які, за загальним правилом, не впливають на розмір часток співвласників.

Водночас ч. 3 ст. 357 ЦК України передбачені винятки з цього правила. Зокрема, частка співвласника може бути збільшена, якщо: а) поліпшення неможливо відокремити від спільного об'єкта; б) поліпшення зроблені за кошти цього співвласника; в) на поліпшення дали згоду інші співвласники; г) поліпшення зроблені з дотриманням встановленого співвласниками порядку використання спільного майна.

ОСОБА_4 ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник жилого будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку добудову (прибудову) за свій рахунок незалежно від згоди інших співвласників, але якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який їх зробив, і не змінює розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Частиною ч. 5 ст. 357 ЦК України встановлено, що поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Відокремлюваними мають вважатися такі поліпшення, які як складова частина спільної речі можуть бути відділені від речі без її пошкодження або істотного знецінення (ст. 187 ЦК).

Як пояснили сторони по справі та встановлено судом, що як Первісний позивач так і Позивач за зустрічним позовом в період часу з 2001 року по 2014 рік, в порушення встановленого законом порядку, здійснили ряд самочинних прибудов до будинку, зокрема, літ. А, а, б, сарай Г, чим за свій рахунок збільшили корисну площу житлового будинку.

Станом на час розгляду спору в суді, у користуванні ОСОБА_1 перебувають: житлова кімната 1, 2, 3, 4 літ. А, площею 37,1 м. кв.; приміщення 6, 7 літ. А, площею 10,9 м. кв.;приміщення І (кладова), ІІ (підс. пр.) літ. а площею 10,1 м. кв.; погріб під літ. а, літ. Пг; літня кухня літ. Б; прибудова літ. б; навіс літ. Ж; вбиральня літ. В; паркан, 1; водопровід, 2.

У користуванні ОСОБА_9 перебувають: житлова кімната 5 літ. А, площею 12,2 м. кв.;приміщення ІІІ (коридор) літ. а площею 11,0 м. кв.;приміщення ІV (кухня) та V (санвузол) літ. а площею 11,4 та 2,3 м. кв. відповідно;погріб під літ. а, літ. Пг; сарай літ. Г; вбиральня літ. Д; ворота, 3.

ОСОБА_4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 липня 1981 року «Про судову практику розгляду спорів, пов'язаних з правом приватної власності на житловий будинок», за позовом учасників спільної часткової власності будинку, судом можуть бути змінені розміри їх часток, якщо буде встановлено, що надбудови, прибудови і перебудови будинку, проведені з дозволу виконкому місцевої ради.

Крім того, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 із змінами і доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в пункті 12 дає роз'яснення з питання зміни ідеальних часток в праві власності. Цей пункт викладений відповідно до змін, внесених постановою Пленуму від 25 травня 1998 року № 15.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права. Суд розглядає справи в межах заявлених сторонами вимог (ст. ст. 4, 5, 13 ЦПК України).

ОСОБА_4 із ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивачеві належить право визначення предмета і підстав позову.

Вибираючи спосіб захисту свого права сторони по справі не врахували, що право на виділення в натурі частки із спільної часткової власності, є похідним від відповідного рішення реєстратора, органу державної влади чи місцевого самоврядування про перерозподіл ідеальних часток внаслідок поліпшення такого спільного майна, а тому з огляду на приписи ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 367 ЦК України захист прав особи на виділення в натурі частки із спільної часткової власності не може здійснюватися без вирішення питання про зміну ідеальних часток в праві власності.

Суд не має права відповідно до вказаного процесуального законодавства виходити за межі позовних вимог, а оскільки такий самостійний спосіб захисту права як перерозподілу ідеальних

часток, внаслідок поліпшення спільного майна, законом не передбачено, то у задоволенні як первісного позову так і зустрічного позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 259, 263, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності відмовити в повному обсязі.

В задоволені позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслдіками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехдніх положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2018 року.

Суддя : О.В.Плечищева