Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/246/18
Провадження № 2/321/207/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Машкіної Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Бородіної І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про скасування постанови про арешт майна та зняття заборони на його відчуження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про скасування постанови про арешт майна та зняття заборони на його відчуження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні ОСОБА_2 відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 35335778, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12 від 11.09.2012 року, який був виданий Михайлівським районним судом Запорізької області про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу сумі 62789,39 гривень.

В процесі виконання рішення Михайлівського районного суду Запорізької області про стягнення заборгованості, постановою ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.11.2012 року на все її майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

В подальшому, 10.10.2013 року, виконавчий лист № 2/0816/227/12 від 11.09.2012 року на підставі п. 2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачеві - ПАТ КБ «Приватбанк». Проте, арешт майна та заборона його відчуження зняті не були.

На сьогоднішній день будь - яких виконавчих документів відносно неї на виконанні в ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області не перебуває, а накладений арешт на її майно та заборона його відчуження позбавляє її права вільно користуватися та розпорядитись ним.

26.02.2018 року з метою врегулювання спору в досудовому порядку вона звернулась до ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області з заявою про зняття арешту майна та заборони на його відчуження, який був встановлений постановою ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.11.2012 року. Проте, отримала відмову ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Посилаючись на порушення її права власності, позивач просить суд постанову ОСОБА_2 Відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року про накладення арешту на все її майно у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 62789,39 гривень скасувати та знятизаборону його відчуження, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині зняття арешту майна, накладеного на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 62789,39 гривень та знятизаборони його відчуження, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року, оскільки зазначений виконавчий документ востаннє перебував на виконанні в 2013 році, тобто строк його повторного предявлення до виконання на теперішній час сплинув. При цьому, постанова про накладення арешту на майно позивача була винесена ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області законно і обґрунтовано, тому підстави для її скасування відсутні. Також, при поверненні виконавчого документу стягувачеві 10.10.2013 року на підставі ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутність майна та доходів, на яке можливо звернути стягнення, були відсутні підстави для зняття арешту майна боржника.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у його відсутність.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 23.02.2018 року постановою відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції від 22.11.2012 року було накладено арешт на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 5)

Згідно повідомлення відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції від 01.03.2018 року, в період з 22.11.2012 року до 30.01.2013 року на виконанні у відділ перебувало виконавче провадження під номером в єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень 35335778 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 62 789 грн. 39 коп. відповідно до виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого 11.09.2012 року Михайлівським районним судом Запорізької області. 30.01.2013 року вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у звязку з відсутністю майна та доходів, на яке можливо звернути стягнення. В подальшому ПАТ КБ «Приватбанк» повторно предявляв вказаний виконавчий лист до виконання (11.04.2013 року та 10.10.2013 року), але виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав, зазначених у п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, примусове стягнення або самостійна сплата ОСОБА_1 коштів в усіх випадках предявлення рішення суду не здійснювалася. Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Повернення виконавчого документа на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з відсутністю майна у боржника не передбачає зняття арешту, в звязку з чим, ОСОБА_2 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не може задовольнити клопотання про зняття арешту, зазначене у заяві по суті (а.с. 5).

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний строк предявлення виконавчого документу до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

В судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» не предявляло до примусового виконання виконавчий лист № 2/0816/227/12, виданий Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 62789,39 гривень, тобто строк предявлення зазначеного виконавчого документу сплинув 11.10.2016 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

П. 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 31/5 від 9 червня 1999 року, передбачено зняття заборони на підставі рішення суду.

В силу вимог ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними способами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ч.6 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: слід зняти арешт майна, накладений постановою ОСОБА_2 Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року на все майно ОСОБА_1 у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 62789,39 гривень, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року.

Позовні вимоги про скасування постанови ОСОБА_2 Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року про накладення арешту та заборону відчуження майна ОСОБА_1 у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року не ґрунтуються на законі, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про скасування постанови про арешт майна та зняття заборони на його відчуження задовольнити частково.

Зняти арешт майна, накладений постановою ОСОБА_2 Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року на все майно ОСОБА_1 у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 62789,39 гривень, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5