Справа № 419/3825/17
Провадження № 2/419/48/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Логвиновій О. А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 17.07.2016 року помер батько позивача ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, до складу якого входить: земельна ділянка, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 079201.

У встановлений законом строк, а саме 16.12.2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5

При зверненні позивача з метою отримання свідоцтва на право на спадщину до нотаріуса їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Позивач ОСОБА_2 не має можливості вирішити питання щодо визнання права власності на спадкове майно в позасудовому порядку, зважаючи на те, що оригінал державного акту на землю було втрачено.

За таких обставин представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно, за захистом прав позивача.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с.15) у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.23).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.24).

Третя особа - державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.19).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судовим розглядом встановлено, що 17.07.2016 року помер батько ОСОБА_2 ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 489574 (а.с.12). Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, до складу якого входить: земельна ділянка площею 6.4356 га, розташована на території ОСОБА_3 сільської ради, яка передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення № 18/5 18 сесії 23 скликання ОСОБА_3 сільської Ради народних депутатів від 07 вересня 2001 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І ЛГ № 079201 (а.с.10).

За життя ОСОБА_5, померлим 17.07.2016 року, заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_5, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК є спадкоємцем першої черги за законом.

Факт того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_5Ф, померлого 17.07.2016 року, підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-EД № 337256 (а.с.13), копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 240044 (а.с.14).

У встановлений законом строк, а саме 16.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 (а.с.8).

При зверненні позивача до нотаріуса з метою отримання свідоцтва на право на спадщину їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30.01.2017 року (а.с.7). Позивач ОСОБА_2 не має можливості вирішити питання щодо визнання права власності на спадкове майно в позасудовому порядку, зважаючи на те, що оригінал державного акту на землю було втрачено.

За таких обставин представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно, за захистом прав позивача.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_5, померлому 17.07.2016 року, а саме на:

-земельну ділянку № 13, 8, 8 загальною площею 6,4356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 079201;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова