Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Будулуци М.С., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Бахмуті цивільну справу №234/15417/15-ц

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.- Транс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Автостандарт СВ» про визнання договору недійсним, витребування майна, стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.- Транс» на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 року,

(суддя - Бакуменко А.В., рішення ухвалене у м. Краматорську Донецької області заочно, повний текст рішення складено 11 квітня 2017 року),

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 виданого ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області він є власником автомобіля МАЗ 5516 05 280, державний номер НОМЕР_1. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 виданого ВРЕР м. Добропілля при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області він є власником автомобіля МАN TGA 41.400, державний номер НОМЕР_2. В червні 2015 року йому стало відомо, що його знайомий ОСОБА_2 маючи доступ до належного йому автомобіля, скориставшись послугами комісіонера ТОВ «Автостандарт СВ», підробивши його підпис, уклав без його відома і від його імені договір комісії № 4463 від 06.11.2014 року транспортного засобу автомобіля МАN TGA 41.400, державний номер НОМЕР_2. Відповідно до укладеного договору було видано довідку-рахунок Серія ВІА № 566108 про те, що ОСОБА_2 продано і видано автомобіль МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8. Таким чином відповідач незаконно заволодів належним йому транспортним засобом МАN, переоформивши його на себе.

В уточненій позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 посилався також на те, що відповідно до висновку експерта № 212 від 28.08.2015 року підписи від імені ОСОБА_1 у документах: договорі комісії № 4463 від 06.11.2014 року та довідки-рахунку серія ВІА № 566108, заяві до генерального директора ТОВ «Автостандарт СВ», акті № 4463 технічного стану транспортного засобу від 06.11.2014 року виконані ОСОБА_2. Також, 02 січня 2015 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ТОВ «С.К.С.-ТРАНС», засновником якого є ОСОБА_2, було укладено договір оренди транспортного засобу МАЗ 5516 05 280, державний номер НОМЕР_1. Листом від 13.11.2015 року позивач повідомив ТОВ «С.К.С.-ТРАНС» про порушення умов договору та небажання його пролонгації на новий термін і просив повернути транспортний засіб МАЗ, переданого по договору та сплатити суму заборгованості по договору. На теперішній час договір є припиненим, автомобіль МАЗ 5516 05 280, державний номер НОМЕР_1 ТОВ «С.С.С.-ТРАНС» повертати відмовляється і станом на час припинення договору утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 13000 гривень.

В зв'язку з вищевикладеним просив суд (враховуючи уточнені позовні вимоги):

- визнати договір комісії № 4463 від 06.11.2014 року та видану на підставі зазначеного договору довідку-рахунок Серія ВІА № 566108 від 06.11.2015 року про продаж автомобіля МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8 - недійсними;

- скасувати реєстрацію від 07.11.2014 у центрі ДАІ м. Краматорська транспортного засобу МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8 за ОСОБА_2;

- поновити реєстрацію автомобіля МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8 за ОСОБА_1;

- витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «С.К.С.-ТРАНС», автомобіль МАЗ 5516 05 280, номер шасі НОМЕР_9 державний номер НОМЕР_1 та передати його ОСОБА_1;

- стягнути з ТОВ «С.К.С.-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по сплаті орендних платежів в сумі 13 000 грн.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:.

- визнано недійсним договір комісії № 4463 від 06.11.2014 року та видану на підставі зазначеного договору довідку-рахунок Серія ВІА № 566108 від 06.11.2015 року про продаж автомобіля МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8;

- скасовано реєстрацію від 07.11.2014 у центрі ДАІ м. Краматорська транспортного засобу МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_10 виданий 17.07.1996 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3);

- поновлено реєстрацію автомобіля МАN TGA 41.400 номер шасі НОМЕР_8 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_11 виданий Добропільським МРВУМВС України в Донецькій області 03.04.2001 р.);

- витребувано з чужого незаконного володіння ТОВ «С.К.С.-ТРАНС» (ідентифікаційний код - 37755498), повернуто автомобіль МАЗ 5516 05 280, номер шасі НОМЕР_9 державний номер НОМЕР_1 та передано його ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_11 виданий Добропільським МРВУМВС України в Донецькій області 03.04.2001 р.);

- стягнуто з ТОВ «С.К.С.-ТРАНС» (ідентифікаційний код - 37755498) на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по сплаті орендних платежів в сумі 13000 гривень.

В апеляційній скарзі ТОВ «С.К.С.- Транс» просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, крім того задовольнити клопотання про зупинення виконання заочного рішення суду від 11 квітня 2017 року. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та їх недоведеність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено ст.115 ЦПК України, бо даний спір підсудний Добропільському міськрайонному суду Донецької області. Відповідач наголошує на тому, що судом не з'ясовано чи продовжував він користуватися орендованим транспортним засобом після 30.11.2015 року, чи було припинено або розірвано цей договір оренди. Надані позивачем докази отримання ТОВ «С.К.С. Транс» листа від 13.11.2015 року є сумнівними, адже містять відмітку про отримання цього листа ОСОБА_4, яка в свою чергу посвідчувала надану позивачем копію договору транспортного засобу №2 від 12.01.2015 року. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення з ТОВ «С.К.С.-Транс» заборгованості по орендних платежах в розмірі 13 000,00, адже орендна плата підлягала стягненню за 11 місяців. Крім того, в договорі оренди транспортного засобу №2 від 02.01.2015 року не зазначено жодного поточного рахунку позивача, що унеможливлювало перерахування грошових коштів за оренду. Також, апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив порядок ухвалення заочного рішення, бо матеріали справи не містять належних доказів повторної неявки відповідача та його представника у судове засідання та належного повідомлення їх про час та дату такого засідання.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обгрунтованим.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою апеляційного суду відмовлено представнику відповідачів ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Згідно із частиною 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до висновку експерта (експертизу проведено в рамках розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001086 від 19.06.2015 року) підписи від імені ОСОБА_1 в документах: договір комісії транспортного засобу № 4465 від 06.11.2014 року, заява до генерального директора ТОВ «Автостандарт СВ» ОСОБА_6 від імені ОСОБА_1 06.11.2014 року, акт № 4463 технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 06.11.2014 року ймовірно виконані ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Аналогічні положення містить ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, а саме ч. 1 ст. 280 28 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14 березня 2017 року відновлено провадження у справі №234/15417/15-ц та призначено її до розгляду на 29 березня 2017 року. Однак розгляд справи не відбувся у зв'язку із неявкою сторін. Відомостей щодо відкладення розгляду справи або повідомлення учасників справи щодо наступної дати судового засідання, яке відбулося 11.04.2018 року матеріали справи не містять. Таким чином, справу розглянуто судом першої інстанції без належного повідомлення відповідачів про час і дату судового засідання, що унеможливлює її розгляд в заочному порядку, хоча матеріали справи містять заяву представника позивача, в якій він просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти винесення заочного рішення. ТОВ «С.К.С.-Транс» обґрунтовує апеляційну скаргу тими обставинами, що справа розглянута за відсутності представника, який належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зазначені обставини відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування з чужого незаконного володіння автомобіля МАЗ 5516 05 280 та стягуючи суму заборгованості по сплаті орендних платежів в сумі 13000 грн. суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 заволодів транспортними засобами шляхом підробки документів, що є безумовною підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним, то і жодних правових підстав на підставі котрих ОСОБА_2 може утримувати майно, що належить ОСОБА_1, не встановлено.

Проте з такими висновками повністю погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Згідно до вимог ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до ст. 400 ЦК України - недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Як вбачається з матеріалів справи згідно інформації Центру НППВАЗ з обслуговування міст Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області автомобіль марки МАЗ 551605280, номерний знак НОМЕР_5, шасі НОМЕР_9 зареєстрований на ім'я ОСОБА_1.

Проте, на а.с. 33 міститься копія довіреності від 20 березня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, якою ОСОБА_1 уповноважив товариство з обмеженою відповідальністю «С.К.С.- Транс» бути його представником у всякого роду організаціях, в органах ДАІ з питань, пов'язаних з експлуатацією, користуванням, керуванням, проходженням технічного огляду тощо належних йому на підставі свідоцтв про реєстрацію ТЗ транспортного засобу марки МАЗ 5516 05 280.

Згідно довідки, яка міститься на а.с. 34, засновниками ТОВ «С.К.С.- Транс» зазначені ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9; при цьому керівником та підписантом значиться ОСОБА_9.

02 січня 2015 року між фізичною особою ОСОБА_1 (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «С.К.С.- Транс» (орендарем) був укладений договір оренди транспортного засобу №2, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування транспортний засіб, а саме вантажний самоскид МАЗ 55 16 05 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_5, 2008 року випуску; відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. договору розмір орендної плати за договором становить 1000 грн. на місяць; орендну плату орендар сплачує в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше останнього числа місяця за попередній; відповідно до п. 5.3. договір набуває чинності в момент, визначений у п. 5 та діє до 30 листопада 2015 року; відповідно до п. 5.4. закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

На а.с. 103 міститься копія листа за підписом ОСОБА_1 від 13 листопада 2015 року, в якому він повідомляє ТОВ «С.К.С.-Транс» про те, що він відмовляється від договору оренди транспортного засобу №2 від 02.01.2015 року та вимагає від товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.-Транс» повернути йому автомобіль МАЗ 55 16 05 280, для спілкування зазначає номер телефону; крім того, в листі ОСОБА_1 зазначає про небажання продовжувати дію договору на новий строк, оскільки систематичне невиконання ТОВ «С.К.С.-Транс» умов договору унеможливлює подальшу співпрацю між сторонами. На копії зазначеного листа є запис про те, що його отримав ОСОБА_10 16.11.2015 року.

В апеляційній скарзі ТОВ «С.К.С.-Транс» посилається на те, що ОСОБА_10 не перебувала у трудових відносинах з товариством. Проте доказів цієї обставини ТОВ «С.К.С.-Транс» не надано.

Але зважаючи на те, що копія договору оренди транспортного засобу №2 від 02 січня 2015 року, яка надана позивачем до заяви про уточнення позовних вимог від 14.12.2015 року, також засвідчена ОСОБА_10, слід дійти висновку про неотримання товариством листа ОСОБА_1 від 13.11.2015 року.

Відповідно до п. 5.13. договору якщо орендар продовжує користуватися предметом оренди після закінчення строку договору, то за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

А відповідно до п.5.10.1. договору договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, на час звернення позивача з позовом до ТОВ «С.К.С.-Транс» (14.12.2015 року) договір оренди вважався поновленим на строк, який був раніше встановлений, тому не вважався припиненим. Отже, ТОВ «С.К.С.-Транс» не є особою, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа автомобілем МАЗ 55 16 05 280, який належить на праві власності ОСОБА_1 На час ухвалення рішення позовні вимоги ОСОБА_1 не змінювались, тобто позивач не просив витребувати автомобіль, який знаходився у відповідача після припинення дії договору оренди.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає висновок суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «С.К.С.-ТРАНС» автомобіля МАЗ 5516 05 280, номер шасі НОМЕР_9 державний номер НОМЕР_1 на підставі ст. 387 ЦК України помилковим.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «С.К.С.-Транс» орендної плати суд першої інстанції послався на положення ст. 1212 ЦК України.

Проте, якщо за правилами ст.. 387 ЦК України подається віндикаційний позов про повернення майна із чужого незаконного володіння, то на підставі положень зазначеної статті власник може вимагати стягнення доходів від користування річчю або відшкодування вартості речі в разі погіршення її якості під час незаконного володіння нею.

Але на такі обставини позивач не посилався. Звертаючись до суду з позовом про стягнення 13000 грн., позивач посилався на те, що ця сума є заборгованістю за договором оренди, що регулюється іншими правовими нормами.

Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. договору оренди розмір орендної плати за договором становить 1000 грн. на місяць; орендну плату орендар сплачує в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше останнього числа місяця за попередній.

Отже, підписавши договір оренди, ТОВ «С.К.С.-Транс» погодилось з такими умовами і тому відсутність даних про поточний рахунок орендодавця, тобто ОСОБА_1, не є підставою для невнесення орендної плати.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати позивач просив стягнути 13 000 грн., не зазначаючи за який період утворилась така заборгованість.

Виходячи з того, що договір оренди укладений 02 січня 2015 року, до суду з позовом ОСОБА_1 звернувся 14 грудня 2015 року, на час звернення до суду договір вважався поновленим, а відповідно до п. 3.1. договору розмір орендної плати за договором становить 1000 грн. на місяць, то розмір заборгованості по орендній платі становить за 11 місяців 11000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ТОВ «С.К.С.-Транс» на користь позивача ОСОБА_1

Отже, при розгляді позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «С.К.С.-Транс» про витребування майна, стягнення заборгованості судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «С.К.С.-Транс» про витребування майна, а саме автомобіля МАЗ 5516 05 280 та часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 ухвалою апеляційного суду від 06 березня 2018 року визнана неподаною та повернута ОСОБА_2

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений «С.К.С.-Транс» судовий збір при подачі апеляційної скарги в сумі 535.92 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.-Транс» задовольнити частково.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «С.К.С.-Транс» про витребування майна та стягнення заборгованості скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «С.К.С.-Транс» про витребування майна відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «С.К.С.-Транс» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С.-Транс» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в сумі 11000 грн. та судовий збір в сумі 535.92 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

.

Повний текст постанови виготовлений 21 травня 2018 року.

Суддя - доповідач: О.С. Санікова