Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 666/6864/15-ц

провадження № 61-5144св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Стрільчука В. А.,
суддів:Карпенко С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач),Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль»,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 21 квітня 2016 року у складі судді Стародубець М. П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі - ПАТ «Херсонська ТЕЦ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Позов обґрунтовано тим, що ПАТ «Херсонська ТЕЦ» забезпечує центральне опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_6 Підприємство належним чином виконує свої зобов'язання з надання теплової енергії, а відповідач ОСОБА_6 не сплачує за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 липня 1999 року по 01 грудня 2015 року, яка становить 21 720,47 грн.

У зв'язку з наведеним позивач просив суд його позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати, які складаються з судового збору, у розмірі 1 218,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 лютого 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Херсонська ТЕЦ» 11 053,47 грн у рахунок погашення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 червня 2012 року по 01 грудня 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Херсонська ТЕЦ» судовий збір у розмірі 1218 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, у квітні 2016 року ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху, у зв'язку з несплатою судового збору в порядку передбаченому Законом України «Про судовий збір», у розмірі 1 339,80 грн. Апелянту надано передбачений ЦПК України 2004 року строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз'яснено, що в разі несплати судового збору протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута йому.

20 квітня 2016 року ОСОБА_6 надала до суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 606,35 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 лютого 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалу мотивовано тим, що заявник не виконав вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не сплатив у повному обсязі суму судового збору.

У липні 2016 року ОСОБА_6 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 21 квітня 2016 року, яку заявник просить скасувати, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд неправильно визначив розмір судового збору, який підлягав сплаті заявником за подання апеляційної скарги, оскільки застосував ставку для юридичних осіб.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі, а ухвалою від 14 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» подало указаний позов у грудні 2015 року, ціна позову становить 21 720,47 грн.

Відповідно до вимог підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставку судового збору встановлено у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

ПАТ «Херсонська ТЕЦ» сплачено 1 218 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням, наявним у матеріалах справи (а. с. 2).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання апеляційної скарги) за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За таких обставин правильним є висновок апеляційного суду про те, що судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі становить 1 339,80 грн (1 218 грн х 110 %).

Відповідно до пункту 2 статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовується положення статті 121 ЦПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, установлених статтями 121, 297 ЦПК України 2004 року, для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, оскільки заявником не виконано належним чином вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не сплачено в повному обсязі судового збору в сумі 1 339,80 грн, а лише 606 грн 35 коп., які заявник помилково вважав правильним розміром судового збору.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала б сплаті при подані позовної заяви відповідачем, як фізичною особою, а не позивачем при поданні позову, є безпідставними та ґрунтуються на неправильному розумінні норм чинного законодавства України.

Так, розмір судового збору за подання апеляційної скарги встановлений статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Тому суму судового збору при його сплаті за подання апеляційної скарги необхідно розраховувати із суми сплаченої позивачем при поданні позову.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі сплачено нею в належному розмірі, не відповідають дійсності.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Водночас в силу вимог частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Аналогічна норма містилася у частині п'ятій статті 121 ЦПК України 2004 року

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко С. О. Погрібний О. В. Ступак Г. І. Усик