ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Гусинського М. О.,
при секретарі Мірошниченко В.В.,
за участю прокурора Профатило О.П.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду № 12 міста Словянська цивільну справу за позовом керівника Словянської місцевої прокуратури в інтересах Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із орендної плати, пені, штрафу, відшкодування судових витрат, -
4.05.2017 року Керівник Словянської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із орендної плати, пені, штрафу, відшкодування судових витрат, посилаючись на те, що між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області та фізично особою підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір оренди № 6050/2014 від 01.04.2014 року на державне майно нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Словянськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 м2(реєстровий номер 23343582.108.БЕЖЕБС035.1), розташовані за адресою: Донецька область, Словянський район, м. Миколаївка, вул. Січових Стрільців (Горького), буд. 6, що перебуває на балансі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРП «Енерготорг» та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго».
Договір оренди № 6050/2014 від 01.04.2014 року було припинено 27.03.2017 року внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. У відповідності до п.5.11 договору орендар зобовязаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння. Однак вказані зобовязання по сплаті орендної плати ФОП ОСОБА_1 всупереч ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.п. 5.4, 5.11 договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати за період з 01.04.2014 року по 13.04.2014 року та з 08.06.2016 року по 26.02.2017 року в розмірі 3249,76 грн. У звязку з фактичною наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати, Регіональним відділенням в порядку п. 3.7 договору було нараховано пеню за період з 16.07.2016 року по 04.04.2017 року в розмірі 300,52 грн. Водночас, згідно з п.3.8 договору, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, тобто 324,98 грн. Таким чином, загальна заборгованість перед державним бюджетом становить 3875,26 грн., що підтверджується довідкою розгорнутого розрахунку боргу та пені по актам звірки взаєморозрахунків по орендним платежам за договором оренди № 6050/2014 від 01.04.2014 року. Просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість із орендної плати, пеню, штраф, та судові витрати.
У судовому засіданні представник позивача прокурор Профатило О.П. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1, який був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, надіслав електронною поштою заяву про зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 10.05.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі було відмовлено за відсутністю підстав.
В раніше наданих запереченнях відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що час укладання договору припав на період окупації м. Словянська та м. Миколаївки, що з району проведення антитерористичної операції він перемістився до м. Чернівці та мешкає там по теперішній час, що орендоване майно було пошкоджене та виведено з ладу обладнання, яке стало непридатним до використання. Також зазначає, що після проведення бойових дій в червні 2014 року позивачем та балансоутримувачем не проводилась інвентаризація приміщень та експертна оцінка стану та вартості майна, що з січня 2017 року він офіційно за спрощеною процедурою припинив підприємницьку діяльність.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:
Відповідно до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6050/2014 від 01.04.2014 року, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ОСОБА_1 був укладений договір оренди на державне майно нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Словянськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 м2, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Горького, 6, що перебуває на балансі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» та не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго». Строк дії договору до 26.03.2017 року включно (а.с.12-17).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1
Позивач заявою від 31.03.2017 року повідомляв відповідача, що 26.03.2017 року закінчився термін дії договору від 01.04.2014 року.
Листом від 23.12.2016 року позивач повідомляв відповідача про нарахування боргу, пені та штрафу за договором оренди № 6050/2014 від 01.04.2014 року.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до Акту прийому-передачі (повернення) майна від 17.08.2017 року, ОСОБА_1 передав структурній одиниці ПАТ «Донбасенерго» ПРТ «Енерготорг» нежитлові вбудовані приміщення цокольного поверху контори Словянськенерготорг (житловий будинок), площею 46,5 м2, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Горького, 6, 17 серпня 2017 року.
Згідно ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендна плата з урахуванням її індексації та виконання зобовязань є істотними умовами договору оренди державного майна.
Пунктами 3.1, 3.6 договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати та перераховується орендарем до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30 % щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.
Відповідно до п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.
Згідно з розрахунками заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 з орендної плати за період з 01.04.2014 року по 13.04.2014 року та з 08.06.2016 року по 26.02.2017 року складає - 3249,76 грн., пеня за період з 16.07.2016 року по 04.04.2017 року - 300,52 грн., штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості - 324,98 грн.
Таким чином, позивач здійснив розрахунок заборгованості з орендної плати, штрафних санкцій за період до початку АТО в м. Словянську та Словянському районі (з 01.04.2014 року по 13.04.2014 року) та за період після закінчення проведення активної фази АТО в м. Словянську та Словянському районі (з 08.06.2016 року по 26.02.2017 року), що спростовує викладене відповідачем у своїх письмових запереченнях.
Статтею 530 ЦПК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 18 та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності.
За приписами п.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Боржник який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України).
Стосовно заперечень відповідача, щодо тих обставин, що час укладення договору припав на період окупації м. Словянська та м. Миколаївка та він вимушений був переміститися з тимчасово окупованої території України, суд не приймає до уваги, оскільки активна фаза бойових дій у м. Словянську та м. Миколаївка припинилась влітку 2014 року та перешкоди у користуванні орендованим приміщенням припинили існувати з вказаного часу. Крім того, відповідач тільки 13.01.2017 року офіційно припинив підприємницьку діяльність, та до цього часу міг її провадити.
Суд також констатує, що відповідач ОСОБА_1 до закінчення терміну дії договору не звертався до орендодавця із заявою про дострокове припинення дії договору оренди нерухомого майна.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача заборгованість за договором оренди в розмірі 3259,76 грн., пеню за період з 16.07.2016р. по 04.04.2017р. в розмірі 300,52 грн., штраф 10% від суми заборгованості у розмірі 324,98 грн., а усього 3875,26 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.
Керуючись ст. 12, 13, 259, 262, 264-265, 267, 268, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 524-526, 530, 549, 638 ч.1, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -
Позовні вимоги керівника Словянської місцевої прокуратури в інтересах Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із орендної плати, пені, штрафу, відшкодування судових витрат - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2018 року.
Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський