Ухвала

20 квітня 2018 року

м. Київ

справа №488/4844/15-ц

провадження № 61-16707ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Корабельного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2016 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Корабельного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2016 року, позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора з виробництва у відокремленому структурному підрозділі ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" - філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Миколаївський портовий елеватор". В задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку відмовлено. Стягнуто з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2015 року по день ухвалення рішення в даній справі в сумі 24737, 30 грн. Стягнуто з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року змінено рішення суду першої інстанції. Зменшено розмір моральної шкоди, яка стягується на користь ОСОБА_1 з ПАТ «Державна продовольчо зернова корпорація України» з 10000 грн. до 3000 грн.

6 березня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ«Державна продовольчо-зернова корпорація України» з пропуском строку направило касаційну скаргу на рішення Корабельного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2016 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку, в якому, відповідач посилається на те, що 15 лютого 2018 року звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду через Апеляційний суд Миколаївської області, яку 5 березня 2018 року Апеляційним судом Миколаївської області повернуто як помилково подану.

Відповідно до статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Проте направлення касаційної скарги до неналежного суду не може бути визнано поважною підставою пропуску строку на касаційне оскарження та не є підтвердженням неможливості подання касаційної скарги у визначений законом строк.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України,

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої вказаної статті, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати наведені публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» підстави для пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Корабельного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2016 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 31 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько