Справа № 444/70/18
Провадження № 2/444/383/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Мартинишин Я. М.,
секретар судового засідання Луців І.І.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 , (проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрованого : АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.08.2011 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13.02.2018 року розірвано. Від подружнього життя у них народилася одна дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син постійно проживає із позивачкою за адресою АДРЕСА_2 , проте зареєстровані у в с.Мацошин , Жовківського району Львівської області, що підтверджується довідкою . У зв"язку із тим,щоб забезпечити сину необхідні умови його всебічного розвитку, вона була змушена вийти на роботу. Щодо стану здоров"я та матеріального становища відповідача, то він є особою молодого віку, а саме 1990 року народження, здоровий, працездатний, матеріально забезпечений , оскільки має високий розмір заробітку . Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дочку у розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку, з врахуванням інтересів сина та його віку, оскільки син розвивається, їй щосезонно необхідне повне оновлення одягу та взуття , повноцінне харчування та відпочинок для загартовувавння та покращення стану здоров"я дитини. Відповідач проживає окремо, тому позивачка бажає отримувати аліменти на сина офіційно, тому із даним позовом звернулася до суду.
Проте в подальшому позивачка зменшила позовні вимоги та просила суд : стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини, а саме : сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати такі в користь його матері ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка в підготовчому судовому засіданні повідомила, що вона на даний час вона працює проте коштів на утримання дитини не вистарчає. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини, а саме : сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати такі в її користь в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач в підготовчому судовому засіданні ствердив , що він на даний час працює, отримує заробітну плату . Крім заробітної плати у нього немає інших доходів, у нього немає у власності нерухомого майна. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини проте не в такому розмірі.
Заслухавши думку позивача, оглянувши відзив відповідача на позов, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України , за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13.02.2018 року - розірвано.
Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 вбачається, що її батьками є позивач та відповідач.
Із акту від 27.02.2018 року , складеного в складі комісії вбачається, що в гуртожитку по АДРЕСА_2 фактично проживають ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 .
Із довідки від 14.02.2018 року, виданої Мацошинською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що за адресою с.Мацошин, Жовківського району Львівської області зареєстрована позивачка із сином ОСОБА_3 .
Із довідки виданої Національною академією сухопутних військ ім.Гетьмана Петра Сагайдачного є курсантом на безоплатному навчанні та отримує дохід за період з 01.09.2017року по 28.02.20-18 року отримав 41 875 грн. 48. коп. Окрім того, відповідач працює у військовій частині НОМЕР_2 НГУ заступником командира взводу-командир відділення 6 р. де за останні 6 місяців отримав заробітну плату в розмірі 54 994 грн. 21 коп., що підтверджується довідкою В/ч НОМЕР_3 НГУ №41 від 14.02.2018 року.
Із довідки ПрАТ Львівський електроламповий завод "Іскра" №105 від 20.02.2018 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 дійсно працює у ПрАТ Львівський електроламповий завод "Іскра" з 22.09.2005 року , на даний час займає посаду Інженер. ЇЇ дохід з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року склав 29 981 грн. 50 коп.
Як вбачається із довідки виданої Львівською міською радою ДНЗ №118 , з якої вбачається що ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти №118,оплата батьків за харчування з 02.01.2018 року становить 60% від вартості харчування на день для жітей віком 3-6 років у ДНЗ загального типу з триразовим режимом приймання їжі у розмірі 22 грн. 80 коп.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи думку позивача по справі, а саме те, що відповідач в добровільному порядку невчасно виконує свої батьківські обов"язкти щодо сплати аліментів на утримання дитини, тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку.
При визначенні розміру аліментів суд враховує :
- стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує;
- стан здоров`я та матеріальне становище матері дитини позивачки по справі, яка не хворіє, інвалідності не має, працює, майна у власності не має, інших доходів окрім заробітної плати не має ;
- стан здоров`я та матеріальне становище батька дитини відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, навчається, працює та має постійний дохід, інших доходів окрім заробітної плати не має, у власності нерухомого майна не має .
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.
Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожитковго мінімуму для дитини відповідного віку, з часу пред"явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття , однак не доводить наявність отримання відповідачем інших доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею частці.
Проте, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в розмірі визначеним позивачкою буде значно погіршувати матеріальне становище відповідача .
Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. На час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати становить 3 723 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Водночас, прожитковий мінімум у 2018 році в Україні для дітей від 6 років з 1 січня 2018 року становить 1 860 гривень , який в подальшому змінюється .
А відтак, з врахуванням доходів відповідача та позивача по справі, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини , повинен бути визначений в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу пред"явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно із ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів .
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з відповідача необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,141,258-259,263,264,265,268,354,355,430 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Мартинишин Я. М.