Справа № 456/218/18
Провадження № 2/456/654/2018
08 травня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Янко Б. Я. ,
при секретарі Стасів О.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в квартирі № АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира № АДРЕСА_2. Зазначена квартира належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро приватизації житла Львівської області 31.01.1994 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 21.01.1994 року за №873, та зареєстрованого в Стрийському МБТІ у реєстрову книгу за № 408.
Відповідно до довідки № 49, виданої 10 січня 2018 року КП «Надія» в квартирі № АДРЕСА_2 зареєстровано двоє осіб, зокрема відповідач - ОСОБА_2.
Відповідач не проживає у квартирі понад 20 років. У квартирі за вище вказаною адресою її особистих речей не зберігається. На даний час місце проживання чи перебування ОСОБА_2 невідоме, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подала.
У відповідності до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, оцінивши зібрані докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником квартири № АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Бюро приватизації житла Львівської області 31.01.1994 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 21.01.1994 року за №873, та зареєстрованого в Стрийському МБТІ у реєстрову книгу за № 408, копія якого наявна в матеріалах справи.
Згідно із довідкою КП «Надія» №49 від 10.01.2018 року в квартирі № АДРЕСА_2 зареєстровано двоє осіб, а саме: позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В ході розгляду справи, зокрема з пояснень позивача та свідків достовірно зясовано, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за вищенаведеною адресою понад 20 років та не несе жодних витрат по утриманні житла.
Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердили, що відповідач в квартирі № АДРЕСА_2 не проживає близько двадцяти років.
Суду не подано жодних доказів, які б підтверджували відсутність відповідачки ОСОБА_2 за місцем реєстрації понад шість місяців з поважних причин, або ж існування певних домовленостей з вказаного приводу між нею та позивачем, як власником житла.
Як випливає з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
На підставі вище наведеного, а також зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд дійшов до переконливого висновку, що відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_2, у даному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин не проживає, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а тому в суду є всі підстави відповідно до вимог ст. ст.71,72 ЖК України визнати останню такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: Львівська область вул. Матейка,11/15, в м.Стрий.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 158, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 16, 405 ЦКУ, ст. ст. 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі №АДРЕСА_1.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів
Головуючий-суддя ОСОБА_6
Повний текст судового рішення
виготовлено 15.05.2018 року.