Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/702/18 Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки , -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.08.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», і відповідачкою ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №2265. На підставі кредитного договору ОСОБА_4 був наданий кредит у сумі 396 000 доларів США зі сплатою 13 % річних, на строк 120 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.08.2017 р.

В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору між Банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір за реєстровим №5030 від 23.08.2007 р. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 1041,35 кв. м, житловою площею 405,2 кв. м.. що належить ОСОБА_3.

Однак, ОСОБА_4 взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконує, у зв'язку з чим станом на 07.12.2011 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 310 128,11 доларів США, що еквівалентно 2 477 892 грн. 58 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 292 061,17 доларів США, що еквівалентно 2 333 539 грн. 54 коп.; заборгованість за відсотками - 18 066,94 доларів США, що еквівалентно 144 353 грн. 04 коп.

Посилаючись на ці обставини, просили звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 1 041,35 кв. м, житловою площею 405,2 кв. м.. що належить ОСОБА_3 та усунути перешкоди у користуванні будинком, виселивши та знявши з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та стягнути судові витрати.

Під час розгляду справи позивач декілька разів уточнював свої позовні вимоги, в уточненій позовній заяві зазначив, що ОСОБА_4 станом на 02.08.2012 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 326 283,48 доларів США, що еквівалентно 2 607 983 грн. 86 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 291 061,17 доларів США, що еквівалентно 2 326 451 грн. 93 коп.; заборгованість за відсотками - 35 222,31 доларів США, що еквівалентно 281 531 грн. 93 коп. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 1 041,35 кв. м, житловою площею 405,2 кв. м.. що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності шляхом проведення прилюдних торгів і рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги бай кредитним договором в сумі 2 607 983 грн. 86 коп., яка складається з заборговане: кредитом - 2 326 451 грн. 93 коп., заборгованості за відсотками - 281 531 грн. 95 Також просили стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті сули збору в сумі -3219 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.08.2007 p.. посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. та зареєстрованим в реєстрі за №5030, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 1041,35 кв. м, житловою площею 405,2 кв. м.. що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, у встановленому законом порядку задовольнити в повному обсязі вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (р/р № , МФО 313957, ), за кредитним договором №2265 від 23.08.2007 р. в сумі 2 607 983 грн. 86 коп. (два мільйона шістсот сім тисяч дев'ятсот вісімдесят три гривні 86 коп.), яка складається з заборгованості за кредитом - 2 326 451 грн. 93 коп. (два мільйона триста двадцять шість тисяч чотириста п'ятдесят одна гривня 93 коп.), заборгованості за відсотками - 281 531 грн. 93 коп. (двісті вісімдесят одна тисяча п'ятсот тридцять одна гривня 93 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (р/р -/"°, МФО 313957, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 3 219 грн. (три тисячі двісті дев'ятнадцять гривень).

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом, 23.08.2007 р. між Відкритим акціонерна» товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», і відповідачкою ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №2265. На підставі кредитного договору ОСОБА_4 був наданий кредит у сумі 396 000 доларів США зі сплатою 13 % річних, на строк 10 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23.08.20'" року.

Згідно п. 3.4 кредитного договору банк має право вимагати від Позичальник дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь - яких зобов'язань за цим договором чи неналежного виконання Позичальником будь - яких зобов'язань за іпотечним договором.

Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В. забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору між Банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір за реєстровим №5030 від 23.08.2007 р. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1,загальною площею 1041,35 кв. м, житловою площею 405,2 кв. м.. що належить ОСОБА_3.

Відповідно п. 4.2. іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником зобов'язання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених цим договором, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором.

Згідно п. 6.1. іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором.

Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за д надав відповідачці ОСОБА_4 суму кредиту, а відповідачка не виконала зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 02.08.2012 р. ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором в сумі 326 283,48 доларів еквівалентно 2 607 983 грн. 86 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 291 доларів США, що еквівалентно 2 326 451 грн. 93 коп.; заборгованість за відсотками 35222,31 доларів США, що еквівалентно 281 531 грн. 93 коп., що підтверджено розрахунком заборгованості. Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов договору. Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на час ухвалення рішення, основне зобов'язання боржником не виконане, в апеляційній скарзі скаржником зазначене не спростовано.

Матеріали справи не містять доказів про виконання рішення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується судова колегія, що у зв'язку із невиконанням умов договору кредиту, Банком 16.12.2011р. надіслано відповідачу вимогу про сплату у 30-денний строк заборгованості за кредитом, відсотками за інших платежів, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору, а у разі невиконання вимоги, банком буде розпочато процедуру звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки ( т. 1 а.с.24).

У зазначений термін відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що стало підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону.

Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розглядцивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закон України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема. у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглядаючи справу про звернення стягнення на предмет іпотеки, в своїй ухвалі від 25 січня 2018 року зазначив наступне: "У багатьох інших справах за вказаних подібних обставин Верховний Суд України звертав увагу суддів на необхідність врахування мети, за якою особа звертається до суду та з"ясувати, чи дійсно порушено право особи з огляду на положення статті 3 ЦПК України (аналогічна норма міститься у ст.4 ЦПК України) і статті 15 ЦК України, де зазначено, що особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права, але лише у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відсутність достатньо обґрунтованих підстав для скасування правильних по суті рішень з одних лише формальних міркувань про те, яка ціна предмета іпотеки має зазначатися у резолютивній частині рішення суду: визначатися під час здійснення виконавчого провадження чи в грошовому вираженні, підтверджується і тим, що зазначення в рішенні ціни предмета іпотеки в грошовому виразі немає безспірно і кінцево визначеної мети і завдання, так як згідно статтями 19,57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження можуть заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж про це буде зазначено у резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість змінилася.

Отже якогось системного, загальнообов'язкового значення ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні у резолютивній частині рішення суду самостійного значення немає.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір іпотеки був підписаний під впливом помилки є необґрунтованими та не підтверджені ніякими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що він є громадянином Туреччини українську мову не розуміє, не мав перекладача є необґрунтованими.

Так з журналу судового засідання від 29.10.2012 року вбачається, що він особисто брав участь у судовому засіданні, давав пояснення, відповідав на запитання, брав участь у дебатах та матеріали справи не містять заперечень з боку відповідача ОСОБА_3 в тій частині, що він не розуміє мови і це ускладнює його участь у розгляді справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: