Справа № 408/3653/17-ц
Провадження № 22ц/782/219/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року, травня місяця, 16-го дня, Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Гаврилюка В.К., Луганської В.М., за участю секретаря: Єгорової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 24 січня 2018 року у цивільній справі (№ 408/3653/17 суддя 1 інстанції Соболєв Є.О.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначили, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та фізичною особою - ОСОБА_1 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року. В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 5 від 18.06.2009 року, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № 3 від 18.06.2009 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. У зв'язку з несплатою заборгованості за кредитом в строки, визначені кредитним договором, з метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено листи про усунення порушень умов кредитного договору та попередженням про захист прав і інтересів позивача в судовому порядку: ОСОБА_1 - лист - вимога № 46-15/521-1001 від 07.04.2016 року про повернення кредиту за договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року; ОСОБА_2 - лист - вимога про усунення порушень № 46-15/521-1001 від 07.04.2016 року. Вимоги позивача щодо погашення заборгованості на сьогоднішній день не задоволені, заборгованість відповідачем не погашена. Таким чином станом на 03.04.2017 року, в результаті невжиття відповідачем заходів щодо погашення боргу перед позивачем наявна заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, яка складає 27 578,59 грн., у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 02.04.2017 року - 14 032,90 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 02.04.2017 року - 3 057,40 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.02.2011 року по 02.04.2017 року - 937,87 грн.; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 02.04.2017 року - 200,50 грн.; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по лютий 2017 року - 1 618,33 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, виданий Станично - Луганським РВ УМВС України в Луганській області 05.06.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, , р/р № 373940055 в філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665) заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, яка складає 27 578,59 (двадцять сім тисяч п'ятсот сімдесят вісім грн. 59 коп.) гривень, у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014р. по 02.04.2017р. - 14 032,90 (чотирнадцять тисяч тридцять дві грн. 90 коп.) гривень; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 3 057,40 (три тисячі п'ятдесят сім грн. 40 коп.) гривень; три І проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.02.2011р. по 02.04.2017р. - 937,87 (дев'ятсот тридцять сім грн. 87 коп.) гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 200,50 (двісті грн. 50 коп.) гривень; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з липня 2014р. по лютий 2017р. - 7 731,59 (сім тисяч сімсот тридцять одна грн. 59 коп.) гривень; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014р. по лютий 2017р. 4 1 618,33 (одна тисяча шістсот вісімнадцять грн. 33 коп.) гривень. Стягнути з ОСОБА_2 як солідарного боржника (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_3, виданий Станично - Луганським РВ УМВС України в Луганській області 22.03.1996р., ідентифікаційний номер НОМЕР_4), який є солідарним боржником з ОСОБА_1, на користь Публічного К акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, , р/р № 373940055 в філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665) заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, яка складає 27 578,59 (двадцять сім тисяч п'ятсот сімдесят вісім грн. 59 коп.) гривень, у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014р. по 02.04.2017р. - 14 032,90 (чотирнадцять тисяч тридцять дві грн. 90 коп.) гривень; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 3 057,40 (три тисячі п'ятдесят сім грн. 40 коп.) гривень; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.02.2011р. по 02.04.2017р. - 937,87 (дев'ятсот тридцять сім грн. 87 коп.) гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 200,50 (двісті грн. 50 коп.) гривень; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з липня 2014р. по лютий 2017р. - 7 731,59 (сім тисяч сімсот тридцять одна грн. 59 коп.) гривень; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014р. по лютий 2017р. - 1 618,33 (одна тисяча шістсот вісімнадцять грн. 33 коп.) гривень. Вирішити питання по судовим витратам.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 24 січня 2018 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд.36, , р/р № 373940055 в філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії №3 від 18.06.2009 року на загальну суму 27578,59 грн., з якої: сума простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014р. по 02.04.2017р. - 14032,90 грн.; сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 3057,40 грн.; розмір трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.02.2011р. по 02.04.2017р. - 937,87 грн.; розмір трьох процентів річних за прострочення відсотків за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 200,50 грн.; сума втрат від інфляції за прострочення боргу за кредитом за період з липня 2014р. по лютий 2017 року - 7731,59 грн.; сума втрат від інфляції за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014р. по лютий 2017 р. - 1618,33 грн. Вирішено питання по судовим витратам.

Не погодившись з вказаним рішення суду ПАТ «Державний ощадний банк України» було подано апеляційну скаргу. В апеляційні скарзі скаржник зазначив, що рішення Біловодського районного суду Луганської області від 24.01.2018 року є незаконним та необґрунтованим у зв'язку з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи, а саме договору поруки № 5 від 18.06.2009 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Пунктом 4.2 договору поруки встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.4 цього договору не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 5.4 договору поруки встановлено збільшення строків позовної давності у відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов'язань поручителя (в тому числі, але не включно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо), що передбачені умовами кредитного договору та цього договору. Таким чином, сторонами узгоджено припинення поруки, якщо кредитор протягом трьох років не пред'явить вимоги до поручителя. А тому застосування судом першої інстанції вимоги ст. 559 ЦК України щодо не встановлення у відповідному договорі поруки строку припинення поруки не знаходить свого підтвердження з підстав, визначених умовами п.п.4.2, 5.4 Договору поруки. Судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення не було встановлено ці обставини, а зазначено тільки про строк дії договору поруки в частині до повного виконання зобов'язання за основним договором. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, ому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого п.п. 4.2, 5.4 договору поруки трирічного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, заборгованість за кредитом виникла з 02.07.2014 року. А з заявою банк звернувся у квітні 2017 року. Тобто на момент звернення до суду трирічний строк для звернення із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя не закінчився. У зв'язку з чим просить суд Апеляційної інстанції скасувати частково рішення Біловодського районного суду Луганської області від 24.01.2018 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2, який є солідарним боржником з ОСОБА_1, заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, яка складає 27 578,59 грн. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в частині стягнення з ОСОБА_2, який є солідарним боржником з ОСОБА_1 заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, яка складає 27 578,59 грн., задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, про місце та час судового засідання були повідомлені у визначеному законом порядку, який передбачено ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що 18 червня 2009 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 3, згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 70000,00 грн. зі сплатою 25,0 % річних. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією у період до 17 червня 2010 року. Цей кредит ОСОБА_1 зобов'язувалася повертати шляхом внесення оплат рівними частинами щомісяця до останнього робочого дня кожного місяця починаючи з липня 2010 року до17 червня 2015 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, цього ж дня між Позивачем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 5 згідно якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язувався солідарно відповідати перед Позивачем у повному обсязі за невиконання усіх зобов'язань позичальником за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконання взятих на себе зобов'язань, станом на 03.04.2017 р. утворилась заборгованість в загальній сумі 27578,59 грн., яка складається із: простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014р. по 02.04.2017р. - 14032,90 грн.; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 3057,40 грн.; трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.02.2011р. по 02.04.2017р. - 937,87 грн.; трьох процентів річних за прострочення відсотків за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 200,50 грн.; інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з липня 2014р. по лютий 2017 року - 7731,59 грн.; інфляційних втрат за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014р. по лютий 2017 р. - 1618,33 грн. З розрахунку заборгованості за договором кредиту, ОСОБА_1 перестала повертати кредит та проценти за його використання з липня 2014 року, а саме з 31 липня 2014 року - дня настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. В даному випадку відповідно до вимог договору поруки позивач повинен був звернутись з позовом до ОСОБА_2 протягом шести місяців починаючи з 01 серпня 2014 року, тобто до 31 січня 2015 року включно. В іншому випадку порука припиняє свою дію з 01 лютого 2015 року. Позовна заява про стягнення заборгованості за кредитом солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 датована 12 квітня 2017р, вимога банку про усунення порушень на ім'я ОСОБА_2 датована 07.04.2016р., що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з позовом до поручителя не у зазначений строк, тому дія договору поруки припинилась ще 01 лютого 2015 року, а отже позивач втратив суб'єктивне право вимагати повернення боргу від другого відповідача у справі, тому у задоволенні позову щодо солідарного стягнення суми боргу з ОСОБА_2 слід відмовити. Колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції щодо того, що дія договорів поруки припинилась та що відсутні підстави для стягнення боргу солідарно із боржника та поручителів через звернення позивача до суду із вимогами з пропуском встановлено законом шестимісячного строку -оскільки вбачається з матеріалів справи, що у пунктах 4.1 -4.2 наявного у справі договору поруки (а.с.23) є визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Порука припиняється якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.4 цього Договору не пред'явить вимоги до Поручителя. У п. 5.4 цих Договорів передбачено, що сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов'язань поручителя (у тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами кредитного договору та цього договору (а.с.23-23а). Отже, зі змісту вказаних пунктів договорів поруки вбачається, що сторони під час укладення зазначених договорів встановили строк припинення поруки, який становить три роки. Якщо договором поруки передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Цей правовий висновок є викладеним у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в № 6-18цс16, від 08 червня 2016 року № 6-1006цс16. Статтею 629 ЦК України є передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В частині першій статті 251 ЦК України зазначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Оскільки право кредитора і обов'язок поручителя по закінченню договору поруки припиняються, тому жодних дій щодо реалізації права в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року за № 6-2239цс15, постанові від 14 вересня 2016 року № 1451цс16, які згідно зіст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Відповідно до п. 1.2 договору відновлюваної кредитної лінії № 3, кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією, у період до 17 червня 2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з липня місяця 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 17 червня 2015 року.

Отже, за таких обставин, з огляду на наведене вище, колегія суддів приходить до висновків про те, що у кредитному договорі сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язань, яке виникло на основі договорів. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше останнього робочого дня місяця, а тому саме з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого договорами поруки - три роки для пред'явлення вимог до поручителя. І лише у разі пред'явлення вимог до поручителя більше ніж через три роки після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Відповідно до статті 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 1.1. договору поруки № 5 від 18.06.2009 року поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № 3 від 18.06.2009 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Пунктом 3.1 зазначених договорів поруки передбачено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Отже, за таких обставин доводи апелянта заслуговують на увагу і колегія судді вважає за справедливе стягнути суму боргу як з боржника, так і з поручителя - з огляду на продовження дії договору поруки, керуючись при цьому положеннями п. 2 частини 1 статті 374 ЦПК. Отже, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із винесенням нового рішення про задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках з огляду на солідарне стягнення суми основного боргу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 24 січня 2018 року змінити, скасувати його в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_3, виданий Станично - Луганським РВ УМВС України в Луганській області 22.03.1996р., ідентифікаційний номер НОМЕР_4), який є солідарним боржником з ОСОБА_1 за договором поруки на користь Публічного К акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, , р/р № 373940055 в філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665) заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 3 від 18.06.2009 року, яка складає 27 578,59 (двадцять сім тисяч п'ятсот сімдесят вісім грн. 59 коп.) гривень, у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014р. по 02.04.2017р. - 14 032,90 (чотирнадцять тисяч тридцять дві грн. 90 коп.) гривень; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 3 057,40 (три тисячі п'ятдесят сім грн. 40 коп.) гривень; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.02.2011р. по 02.04.2017р. - 937,87 (дев'ятсот тридцять сім грн. 87 коп.) гривень; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 02.04.2017р. - 200,50 (двісті грн. 50 коп.) гривень; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з липня 2014р. по лютий 2017р. - 7 731,59 (сім тисяч сімсот тридцять одна грн. 59 коп.) гривень; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014р. по лютий 2017р. - 1 618,33 (одна тисяча шістсот вісімнадцять грн. 33 коп.) гривень.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в рахунок відшкодування судових витрат, понесених по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги по 2000 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: