Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2011 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакай І.А.

при секретарі Тютіній Х.О.

розглянувши в м. Кам'янка-Бузька Львівської області в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кам»янка-Бузької міської ради, третя особа інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання права власності на самочинне будівництво.

встановив:

Позивач просить визнати за ним право власності на складське приміщення загальною площею 297,8 кв.м., і вартістю 39 700 (тридцять дев»ять тисяч сімсот) грн. 00 коп. розташоване за адресою АДРЕСА_1.

У позові покликається на те, що він, відповідно до договору № 186 на право тимчасового користування землею, укладеного з Кам»янка-Бузької міською радою, отримав в користування земельну ділянку загальною площею 0,7646 га для виробничих потреб - розміщення та обслуговування гаражів, майстерні та заправки по АДРЕСА_1, на якій він збудував складське приміщення розміром 297,8 кв. м. Однак, будівництво здійснив без виготовлення належної документації та відповідних дозволів, у зв'язку із чим будівництво є самочинним.

Позивач подав заяву із проханням розглядати справу за його відсутності, просить позов задо волити.

Виконавчий комітет Кам»янка-Бузької міської ради Львівської області у поданій суду заяві просить розглядати справу за відсутності їх представника, позов визнає.

Третя особа - інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області у поданій суду телефонограмі, просить розглядати справу за відсутності представника, проти позову заперечень немає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦГ1К України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.І, ч.З ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Відповідно до ст.186 ЦК України річ призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Рішенням виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради від 24 лютого 2004 року № 186 позивачу надано право на тимчасове користування земельною ділянкою загальною площею 0,7646 га для виробничих потреб - розміщення та обслуговування гаражів, майстерні та заправки по АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Кам»янка-Бузької міської ради від 20.05.2010 року № 489, договір від 24.02.2004 № 186 укладений між ОСОБА_1 та Кам»янка-Бузькою міською радою є чинним і діє до 31.03.2013 року.

Влітку 2010 року позивач самовільно збудував на даній земельній ділянці складське приміщення розміром 297,8 кв.м. Проектної документації та відповідних дозволів на здійснення реконструкції позивач не отримував.

При здійсненні ОСОБА_1 самовільного будівництва дотримано вимог протипожежного, санітарного законодавства. Також судом встановлено, що заперечень чи претензій до збудованого позивачем складського приміщення площею 297,8 кв. м. немає, що підтверджується заявами свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, оскільки позивач самовільно збудував на земельній ділянці складське приміщення розміром 297,8 кв., і цим не порушено прав інших осіб, то, відповідно до ст. 376 ЦК України, за ним слід визнати право власності на це нерухоме майно.

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на складське приміщення розміром 297,8 кв.м., що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.