Справа № 357/1284/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в порядку загального позовоного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чупирянської сільської ради, третя особа: Білоцерківська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив: визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,8601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Чупирянської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2

В обгрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її тітка ОСОБА_3, яка за життя дітей не мала, заповіт не склала. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її дядько ОСОБА_4, який за життя дітей не мав, заповіт не склав. Нещодавно їй стало відомо, що її мати, яка є сестрою ОСОБА_3 не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка б належала за законом її матері. Вона декілька раз зверталась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду із позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Чупирянської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області позовні вимоги визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер.

До спадкового майна померлого належить земельна ділянка, площею 2,8601 га, розташована на території Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право власності на землю, виданого 22.01.2007 року на бланку серії НОМЕР_4, на підставі розпорядження Білоцерківської РДА № 326 від 20.09.2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_1. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване.

Вартість вищевказаної земельної ділянки становить 22785,94 гривень.

З копії матеріалів спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулася позивач.

Білоцерківська РДА листом № 114/01-14 від 27.01.2018 року у відповідь на звернення позивача роз*яснила порядок видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог ч.ч.1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку, виданий на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації, яке є дійсним, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, земельна ділянка є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, позивач набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті останнього на дану земельну ділянку, і оскільки відповідачем Чупирянською сільською радою, Білоцерківського району, Київської області позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки Чупирянська сільська рада, Білоцерківського району, Київської області до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст.ст. 79, 79-1, 125, 152 Земельного Кодексу, ст. ст. 373, 1218, 1220, 1225 ч 1, 1268, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" ст. ст. 2, 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, інд. 09100 право власності на земельну ділянку площею 2,8601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Чупирянської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи повністю або частково до Апеляційного суду Київської області, у порядку встановлену законом, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.05.2018 року.

СуддяІ. Д. Дубановська