АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 435/7915/12
Провадження 2-ц/774/1151/К/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Бондар Я.М., ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 326059,97 грн. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» з кожного по 1609,50 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 02 квітня 2018 року залишена без руху, з підстав порушення строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено 28 січня 2013 року. Як видно в тексті заочного рішення сторонам роз'яснений порядок його оскарження.

Як видно з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 отримала копію заочного рішення 12 лютого 2013 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням ( а.с.61).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року відповідачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення ( а.с.148).

З аналізу норм ч.4 ст. 231 ЦПК України ( в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення) вбачається, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як видно з тексту апеляційної скарги, відповідач зазначає, що копію ухвали нею отримано 17 лютого 2018 року за рекомендованим відправленням №020. (а.с.152).

Проте, згідно штампу поштового відправлення на конверті відповідач апеляційну скаргу на заочне рішення суду надіслала засобами поштового зв'язку лише 19 березня 2018 року ( а.с.162)

В апеляційній скарзі, особа яка її подає, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, вважає строк на апеляційне оскарження, посилаючись на положення ст.354 ЦПК України не пропущеним, тобто після дії нової редакції ЦПК України, можливості застосування 30 денний строк апеляційного оскарження. Проте, з даним твердженням неможливо погодитися.

Як видно з матеріалів справи, відповідач оскаржує заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2013 року, в якому сторонам роз'яснено порядок його оскарження.

Посилання апелянта про поширення порядку оскарження рішення суду, передбаченого ст. 354 ЦПК України не ґрунтується на законодавстві.

Із апеляційною скаргою відповідач ОСОБА_1 звернулась лише 19 березня 2018 року, копію ухвали про відмову в задоволенні заяви отримала 17 лютого 2018 року, копію заочного рішення отримала ще 12 лютого 2013 року, отже апеляційну скаргу подала із пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч.1 ст.294 ЦПК України.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивної.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частиною 3,4 ст.357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Якщо заву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення видно, що ухвала Апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги отримана апелянтом 17 квітня 2018 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду справи у такому його аспекті як правова визначеність.

Станом на даний час, вимоги ухвали не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунути, тому ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті апеляційного провадження на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 185, 357,358 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.М. Бондар