Справа № 189/265/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретареві Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно договору купівлі-продажу будинку від 20.10.2010 року та витягом про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за нею зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: 53600, АДРЕСА_1 В даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2. Проте з 19.11.2010 року відповідач фактично проживає за іншою адресою у м. Ростов-на-Дону, РФ. Згідно ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутністю особою шість місяців. Між тим, відповідач не проживає у вказаному будинку понад два роки.

Розгляд справи здійснювався на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку загального позовного провадження.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

З копії акту обстеження на предмет підтвердження факту проживання, виконавчого комітету Покровської селищної ради ради Покровського району Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно не проживає в АДРЕСА_1 з 19.11.2010 року, зараз мешкає на території Російської Федерації в м. Ростов-на-Дону. (а.с. 13).

Отже, позивач, відповідно до ст. 12 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-78 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1., відповідач не проживає з 19.11.2010 року.

За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивач, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280, 289 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою 53600, вул. Пушкіна, 33, смт. Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем проживання з вказаної адреси.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: К.С. Лукінова