У Х В А Л А

18.05.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Вереш А.В.

з участю:

представника позивача за первісним позовом ( представника відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом ( представника позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 за первісним позовом ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 , приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором про іпотечний кредит №193/7-07 від 08.10.2007 року та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк (ЗАТ) про визнання недійсним договору про іпотечний кредит №193/7-07 від 08.10.2007 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором про іпотечний кредит №193/7-07 від 08.10.2007 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2014 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №1176 від 10.11.2016 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у звязку з тим, що суддя Микуляк П.П. звільнений з посади судді Ужгородського міськрайонного суду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 за первісним позовом ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №193/7-07 від 08.10.2007 року, яке надала до суду в письмовому вигляді. В обгрунтування клопотання вказала, що позовні вимоги предявлені ТОВ «Кредитні ініціативи» до приватного підприємця ОСОБА_5, а відтак їх розгляд повинен проводитись за правилами господарського судочинства , так як спірні правовідносини виникли між юридичною особою та фізичною особою - підприємцем. На підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України просила суд закрити провадження у справі.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом ( представник позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала доводи заявленого представником відповідача ОСОБА_5 клопотання, просила суд його задовольнити.

Заслухавши доводи сторін в межах заявленого клопотання, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи в межах заявленого клопотання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 08 жовтня 2007 року між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк (надалі Банк) та ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний кредит №193/7-07 відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 500 000,00 гривень, зі сплатою 16% річних та з кінцевим терміном повернення кредитних коштів в строк не пізніше 07 жовтня 2027 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та приватним підприємцем ОСОБА_5 укладено договір поруки № 464/ 12-07 від 08 жовтня 2007 року, відповідно до умов яких поручитель відповідає перед банком у повному обсязі солідарно за порушення боржником зобовязань, передбачених кредитним договором. Позичальник та поручитель є солідарними боржниками перед Банком.

Як встановлено судом, 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу прав за договором забезпечення, за якими банк відступив відповідачу право вимоги за договором про іпотечний кредит №193/7-07 від 08.10.2007 р., що стверджується нотаріально засвідченим договором відступлення прав вимоги з додатком №1 реєстром позичальників.

Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги та чинного законодавства України покупець (ТОВ «Кредитні ініціативи») набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

У застосуванні до спірних правовідносин положень статті 20 ЦПК України слід зазначити таке.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

ЦПК України (у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) у пунктах 1, 3 частини першої статті 15 передбачав, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) у статті 19 визначив, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Згідно з приписами статті 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Тобто, цей припис унеможливлює розгляд в одному провадженні вимог, які за предметом належать до юрисдикції різних судів.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Розгляд справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці віднесено до юрисдикції господарського суду.

Вирішуючи позовні вимоги юридичної особи банку до приватного підприємця ОСОБА_5 , які виникли з окремого договору поруки та можуть бути самостійним й окремим предметом позову, зважаючи на те, що спір виник між юридичною особою та приватним підприємцем, а відтак підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, суд приходить до висновку про неможливість розгляду зазначених вимог разом з вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до переконання, що розгляд позовних вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку цивільного судочинства, суперечить вищенаведеним нормам права, тому суд у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі в цій частині вимог.

Відповідно до вимог частини першої статті 256 ЦПК України необхідно повідомити ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що розгляд його позовних вимог до приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі в частині первісних позовних вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити, оскільки такі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що розгляд його позовних вимог до приватного підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1