Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1142/16-ц
Провадження № 2/382/11/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 травня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Яготинської районної державної адміністрації, м. Яготин Київської області, вул. Незалежності, 110 про визначення участі батька у спілкуванні та вихованні дитини,

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Яготинської районної державної адміністрації, в котрому просив зобов"язати відповідачку не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_5, 01.10.2012 р.н, а також завчасно повідомляти про обставини, що унеможливлюють побачення батька з дитиною, визначити його участь у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: кожну першу та третю суботу місяця з 9 год. забирати сина і перебувати з ним за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 та повертати дитину матері до 17 години неділі, а в зимовий час до 16 години неділі; кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. до 14 год. спілкуватися з дитиною за місцем проживання матері в АДРЕСА_1, або ж в іншому місці визначеному батьком за погодженням з матірю дитини; забирати сина в дні народження дитини і перебувати з ним з 12 год. до 16 год.; для повноцінного відпочинку та оздоровлення дитини забирати сина і перебувати з ним не менше 7 календарних днів та не більше 14 календарних днів один раз в зимовий період і один раз в літній період.

В обгрунтування позову зазначив, що з відповідачкою спільно не проживає, дитина проживає разом із ОСОБА_4, ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05 вересня 2013 року визначено його спільну участь у спілкуванні з дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дитина подорослішала та може перебувати за місцем його проживання, про можливість, доцільність зміни його участі у спілкуванні та вихованні дитини Яготинська РДА Київської області видала розпорядження від 06.07.2016 року № 196, але після видачі розпорядження відповідачка категорично заявила йому, що розпорядження нею виконуватись не буде, відповідачка почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, порушуючи тим самим приписи, визначені ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2013 року та розпорядженням Яготинської РДА № 196 від 06.07.2016 року. З приводу порушення відповідачкою його батьківських прав він неодноразово, а саме: 17.09.2016 року, 24.09.2016 року та 18.10.2016 року викликав працівників поліції.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, пояснивши, що позивач хоче брати участь у вихованні дитини, однак, відповідачка перешкоджає йому в цьому. Просили позов задовольнити.

Представник відповідачки та відповідачка після внесення змін до розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 06.07.2016 року за № 196 проти позову в частині визначеного органом опіки та піклування порядку спілкування батька з дитиною не заперечували. Так, з довідки «Яготинського центру первинної медикосанітарної допомоги» Яготинського району Київської області вбачається, що ОСОБА_5, перебуває на диспансерному обліку у педіатра з діагнозом ДЖВШ по гіпотанічному типу ангіохоліт, потребує дієтичного харчування і протирецедивного лікування. Після проходження ряду обстежень в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» - ОСОБА_5 встановлені діагнози: затримка психічного розвитку із затримкою мови (І рівня !), комунікативні розлади; обстеження за допомогою САSД: 18 балів, що свідчить про наявність розладів аутистатичного спектру (консультативний висновок №119 від 1 березня 2017 року). Аутимзм (грец. autos «сам»; аутизм «занурення в себе») це розлад розвитку нервової системи, що характеризується порушенням соціальної взаємодії, вербальної і невербальної комунікації, і повторюваною поведінкою, існують складнощі у взаємодії із зовнішнім світом , з цього приводу виникають порушення в соціалізації. Людина із аутизмом типово уникає спілкування: усяке порушення повсякденного розпорядку й стереотипів виявляється йому трагедією. Згідно консультативного висновку № 439 від 15 березня 2017 року ОСОБА_5 було направлено на обстеження в дитяче психіатричне відділення обласної психіатричної лікарні Київської області (Ворзель) у відповідності с вимогами протоколу МЗ України за результатом обстеження вирішити питання по формі 4 і в разі підтвердження діагнозу,- оформлення допомоги по дитячій інвалідності. Органи опіки та піклування, у свою чергу, покликані допомагати в досягненні мети зміцнювати сім'ю як соціальний інститут; забезпечувати кожну дитину сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку; створювати умови для охорони прав матері та батька; для зміцнення сім'ї та охорони кожної дитини. Оскільки на даний час дитина має статус інваліда, то орган опіки та піклування правильно визначив порядок спілкування батька з дитиною по місцю її проживання, так як порушення усталеного розпорядку життя негативно впливає на психіку дитини. Разом з тим, вважають, що відповідачка не ухилялася від виконання ршення органу опіки та піклування та ухвали суду, так як вимушена була працювати на декількох роботах, щоб утримувати сина, а тому у визначені для зустрічей батька з дитиною буває відсутньою вдома. Позивач не надає належної допомоги на утримання сина, сплачував на утримання сина по 500 грн., проте не регулярно. З висновків Яготинського відділення поліції витікає, що у дні, визначені для спілкування батька з дитиною, з сином відповідачки залишалася бабуся. Крім цього, позивач постійно влаштовував безпричинні конфлікти з відповідачкою та її матір"ю, що негативно впливало на психіку дитини та з цього приводу вони також неодноразово зверталися до працівників поліції.

Представник органу опіки та піклування підтримав висновок Яготинської РДА щодо порядку участі у вихованні дитини батька. Також пояснив, що таке рішення органу опіки та піклування було прийнято з врахуванням діагнозу, встановленого дитині лікарями.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

З показів свідка ОСОБА_6 даних в судовому засіданні вбачається, що її син ОСОБА_3 відвідував сина кожну суботу та інколи привозив дитину до них додому. Вважає, що в її онука ніяких вад немає та дитина не вміє самостійно їсти, одягатися, в зв"язку з тим, що матір дитини належним чином не займається її вихованням.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надав аналогічні покази показам свідка ОСОБА_6

З показів свідка ОСОБА_8 даних в судовому засіданні вбачається, що він проживає по сусідству з позивачем. ОСОБА_3 привозив сина до себе додому та він бачив хлопчика, дитина у нормальному стані, але мовчазна. Дитину він бачив у позивача восени 2015 року.

З показів свідка ОСОБА_9 даних в судовому засіданні вбачається, що він проживає по сусідству з позивачем. Він бачив сина позивача на початку 2016 року, хлопчик хороший, але трохи замкнутий. Разів 5-10 він бачив дитину у ОСОБА_3 У його присутності батьки позивача спілкувалися та займалися з дитиною.

З показів свідка ОСОБА_10 даних в судовому засіданні вбачається, що він є кумом позивача. У ОСОБА_3 нормальні умови для проживання, він не п"є, не курить. При ньому, відповідачка не пускала ОСОБА_3 до сина. Один час ОСОБА_3 забирав дитину, а потім йому заборонили забирати сина.

З показів свідка ОСОБА_11 даних в судовому засіданні вбачається, що з 2015 року вона працює вихователем у дитячому садку. ОСОБА_5 не розмовляє. Двічі на побачення до дитини прохидив тато- Левченко О.М., спілкувався з сином по півгодини. На запитання до позивача, чому він без іграшок, той пішов до магазину і купив сину йогурт. Хлопчик самостійно не одягається, вони його годують, розминають їжу, у дитини дієтичне харчування. Хлопчик дуже спокійний, все розуміє, розпізнає картинки, любить книжки, але не говорить, грається з дітьми, до батька посміхається. Вона вважає, що це вади природи, хлопчику йде на користь спілкування із дітьми, також вважає, що дитині корисне спілкування з батьками.

З показів свідка ОСОБА_12 даних в судовому засіданні вбачається, що вона працює логопедом. ОСОБА_5 має порушення мовлення, потребує спеціального підходу. Вона займається з хлопчиком три дні на тиждень. Деякий час вони працювали лише із цією дитиною, хлопчик має прогрес. Хлопчик декілька десятків слів фразами не говорить, називає предмети на малюнках, не знає свого імені, сам не проситься в туалет. Мама та бабуся хлопчика оплачують заняття, батько хлопчика сплатив за три заняття. Батьки можуть пристосуватися до спілкування з дитиною, їм потрібно бути присутніми на заняттях із сином. Як спеціаліст вона вважає, що зміна обстановки для дитини може негативно вплинути на нього, дитина може замовчати. Також вважає, що таку дитину не можна забирати з дому, потрібен час, щоб хлопчик подорослішав. З таким діагнозом дитині протипоказана зміна обстановки, дитина потребує адаптації. Вона дефектолог та працює з дітьми, які мають вади. У хлопчика хитка психіка, та на її думку зміна обстановки для нього не бажана.

З показів свідка ОСОБА_13 даних в судовому засіданні вбачається, що вона працює в.о. директора районного інклюзивно-ресурсного центру Яготинської РДА. ОСОБА_5 необхідне тривале зайняття із спеціалістамия, планується, що хлопчик буде ходити у дитячий садочок до 8 років, а в школі займатися за спеціальною програмою. Дитина потребує систематичних занять із психологом, логопедом. Непорозуміння між батьками дитини мають негативний вплив на психіку дитини, поглиблюють його проблеми. 19.06.2017 року ОСОБА_5 проходив обстеження у логопеда, психолога, невролога, дефектолога, терапевта та інших спеціалістів. Дитина вела себе адекватно як по відношенню до батьків, так і до бабусі. Вважає, що у дитини є позитивні результати, з ним працює логопед, інші фахівці. Вважає, що спілкування батьків з дитиною йде їй на користь. Проте, по відношенню до такої дитини батьки повинні бути більш уважнішими, терплячими, вони повинні знаходити спеціальні підходи до виховання дитини з таким діагнозом, уникати конфліктів та не травмувати психіку дитини.

З показів свідка ОСОБА_14 даних в судовому засіданні вбачається, що вона працює психологом-методистом Яготинської РДА. ОСОБА_5 знаходиться на обліку у них з лютого, має діагноз " аутизм". Дитина потребує позитивного підходу, оскільки живе іншим ізольованим світом, різка зміна обстановки може негативно вплинути на дитину.

З показів свідка ОСОБА_15 даних в судовому засіданні вбачається, що позивач вигнав її доньку із сином, коли тому було 6 місяців, був проти народження дитини, постійно обзивав та принижував її доньку. ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною є грубим, кричить на сина, вимагає, щоб той з ним розмовляв. Позивач приїздить до сина по суботах, проте, жодного понеділка на зустріч з дитиною не з"являвся. Два місяці її онук знаходився на обстеженні, а її донька працює на трьох роботах. Остання просила позивача допомогти грошима, щоб більше знаходитися з дитиною, але той навіть не сплатив 500 грн. аліментів. Крім аліментів, ОСОБА_3 купляє дитині інколи яблука та банани. На день народження надав дитині 1000 грн. Більше ніякої допомоги позивач не надає. Останній проти занять сина з логопедом, вважає, що такі заняття є недоцільними. Крім цього, з вини ОСОБА_3 виникають постійні конфліктні ситуації, які відбуваються при дитині, з приводу чого вона неодноразово викликала працівників поліції.

Частиною 1 ст. 2 СК України передбачено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми..., між матір"ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч.ч. 3,6,7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України. Жінка та чоловік мають рівні права і обов"язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім"ї. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

При встановленні судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

За змістом ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

В судовому засіданні встановлено, що з 28 квітня 2012 року по 12 травня 2014 року ОСОБА_3 з ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яготинського районного суду Київської області від 12.05.2014 року було розірвано, (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (копія свідоцтва про народження, а.с. 5). ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом (а.с. 151), перебуває на диспансерному обліку у педіатра з діагнозом: ДЖВШ по гіпотанічному типу ангіохоліт, потребує дієтичного харчування і протирецедивного лікування. Після проходження ряду обстежень в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» - ОСОБА_5 встановлені діагнози: затримка психічного розвитку із затримкою мови (І рівня !), комунікативні розлади; обстеження за допомогою САSД: 18 балів, що свідчить про наявність розладів аутистатичного спектру, (направлення в поліклінічне відділення Київської обласної лікарні, а.с. 106, консультативний висновок № 119 від 1 березня 2017 року, а.с. 124, консультативний висновок № 287, а.с.125, довідка № 29). Згідно консультативного висновку № 439 від 15 березня 2017 року (а.с. 123) ОСОБА_5 було направлено на обстеження в дитяче психіатричне відділення обласної психіатричної лікарні Київської області (Ворзель). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 153) вбачається, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.05.2017 р. по 23.05.2017 року, повний діагноз (основне захворювання): дитячий аутизм з якісними порушеннями реципрокної соціальної взаємодії, комунікації. Системне недорозвинення мовлення I рівня. Когнітивна недостатність до рівня легкої розумової відсталості. Гіперактивні форми поведінки. З консультативного висновку КЗ КОР "Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2" (а.с. 131) вбачається, що ОСОБА_5 рекомендовано: консультативна група нагляду, логокорекція тривала, вирішення соціальних питань після стаціонарного обстеження, заходи виховної, педагогічної корекції, стаціонарне лікування при наявності клінічних показань. З довідки КЗ КОР "КОПНЛ № 2" та консультативного висновку (а.с. 192-193, 194-197) вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 20.10.2017 року знаходився на консультативному огляді у супроводі ОСОБА_4 та йому рекомендовано нагляд дитячого психіатра, дієтичні обмеження, безглютинова та безкозеінова дієта, медикаментозна терапія, консультативний огляд 1 р. на місяць з корекцією дозування, обмеження психоемоційних навантажень, індивідуальна програмам реабілітації з акцентом на наслідування, звуконаслідування, нав"язування комунікацій, тренінги соціальної компетентності, логокорекція тривала, уникати різкої зміни середовища, перебування в незнайомих місцях, потребує догляду та допомоги під час прийому їжі, самообслуговування, стаціонерне лікування при наявності клінічних показань. З травня 2013 року дитина проживає разом з матір"ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 05 вересня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_16, відповідно до якої: ОСОБА_3, відмовилась від своїх позовних вимог в частині усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, ОСОБА_16 погодилась з відмовою позивача від частини позовних вимог, в частині усунення перешкод в спілкуванні з дитиною. Сторони дійшли до спільної угоди про участь батька дитини у спілкуванні та вихованні сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: побачення батька дитини ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 відбувається за місцем проживання матері дитини: АДРЕСА_3, в її присутності наступним чином: кожного понеділка в період з 11 до 15 години, та кожної суботи з 12 до 16 години, (а.с. 21-22).

При розгляді справи позивач зазначав, що вказана мирова угода вирішила питання його участі у вихованні дитини на час її затвердження, але з того часу змінились життєві обставини і вона не відповідає реаліям, які склались на даний час. Крім цього, відповідачка не виконує умови угоди, а він позбавлений можливості примусового виконання вказаної угоди, оскільки вона не підлягає примусовому виконанню.

Даючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з того, що за змістом ч. 2 ст.159 Сімейного кодексу України у разі наявності спору щодо участі того з батьків, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, саме суд вирішує способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичність, систематичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною його місця проживання, місце та час їхнього спілкування. Мирова угода між сторонами, хоча і затверджена судом, але по суті є угодою між сторонами і судом в даному випадку спір між батьками про участь батька у ввихованні дитини не вирішувався. Крім того, затверджена судом мирова угода не підлягає примусовому виконання, тобто вона позбавлена такої ознаки судового рішення як обов'язковість виконання, а тому не може бути перепоною для звернення позивача до суду для вирішення спору щодо його участі у вихованні дитини відповідно до положень ч. 2 ст. 159 СК України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, в також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Між сторонами існує спір щодо участі батьків у вихованні малолітнього ОСОБА_5.

З Розпорядження Яготинської РДА від 27 червня 2013 року № 139, складеного на основі висновку Яготинської РДА від 26.06.2013 р. № 419 (а.с. 55, 59) встановлено такий порядок участі батька ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4: 1) побачення батька з дитиною відбувається за адресою проживання матері ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_4 в її присутності кожний понеділок тижня з 11.00 год. до 14.00 год, кожну суботу тижня з 15.00 год. до 18.00 год; за взаємною домовленістю батьків, з уражуванням віку дитини та її бажання батьки проводять день народження сина спільно з дитиною. Зобов"язано ОСОБА_16 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною, у випадку хвороби дитини негайно повідомляти про це батька ОСОБА_3 за допомогою будь-яких доступних засобів зв"язку. Батьки дитини повинні належним чином виконувати цей Порядок, повідомляти одне одного про обставини, за яких сторони не можуть виконувати встановлений Порядок, готувати дитину до побачень.

З акту про відвідування дитини ОСОБА_5, проведеного у зв"язку з невиконанням Розпорядження голови РДА № 139 від 27.06.2013 року "Про порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї" (а.с.56) вбачається, що в разі невиконання Розпорядження голови РДА матір"ю про участь батька у вихованні дитини, рекомендовано батьку звернутися до суду.

З розпорядження Яготинської РДА № 196 від 06 липня 2016 року, (а.с. 74-75), розпорядження Яготинської районної державної адміністрації № 95 від 6 березня 2018 року "Про внесення змін до розпорядження Яготинської РДА № 196 від 06 липня 2016 року", (а.с. 214), висновку органу опіки та піклування (а.с. 219) вбачається, що органом опіки та піклування визначено спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом встановлення ОСОБА_3 побачень із сином: кожну першу та третю суботу місяця з 9 годин до 13 години за місцем проживання сина ОСОБА_5 в АДРЕСА_5, кожну другу та четверту суботу місяця з 10 години до 12 години за місцем проживання сина ОСОБА_5 в АДРЕСА_5 чи в іншому місці, визначеному батьком за погодженням з матір"ю дитини, та спільного відпочинку разом з дитиною, за домовленістю з матір"ю дитини, протягом 21 календарного дня у літній період. За взаємною домовленістю батьків, з врахуванням віку дитини та її бажання, батьки проводять дні народження дитини, а також інші святкові дні за календарем разом із сином.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з"ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини, яка є інвалідом та в силу захворювання потребує більш турботливого ставлення батьків до її виховання та розвику, а також суд вважає, що такий порядок спілкування батька з дитиною забезпечить перебування дитини у звичайній для неї обстановці, що надасть можливість уникнути зайвих стресових ситуацій, які протипоказані дітям з таким діагнозом.

З матеріалів справи вбачається наявність непорозуміння сторін щодо участі у вихованні дитини. Разом з тим, національні і європейські норми права визначають право дитини, яка розлучається з одним із батьків, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти.

Враховуючи вік дитини, наявність у нього захворювання та встановлений діагноз, рекомендації медичного закладу, обставини справи, напружені стосунки між батьками, дотримуючись права кожного з батьків у праві спільного відпочинку з дитиною та права у прийнятті участі у вихованні дитини, суд дійшов висновку про необхідність визначення способу участі позивача у спілкуванні та вихованні сина та вважає доцільним визначити спосіб участі батька шляхом встановлення ОСОБА_3 побачень із сином: кожну першу та третю суботу місяця з 9 годин до 13 години за місцем проживання сина ОСОБА_5 в АДРЕСА_5, кожну другу та четверту суботу місяця з 10 години до 12 години за місцем проживання сина ОСОБА_5 в АДРЕСА_5 чи в іншому місці, визначеному батьком за погодженням з матір"ю дитини, та спільного відпочинку разом з дитиною, за домовленістю з матір"ю дитини, протягом 21 календарного дня у літній період. За взаємною домовленістю батьків, з врахуванням віку дитини та її бажання, батьки проводять дні народження дитини, а також інші святкові дні за календарем разом із сином.

Суд вважає, що саме такий графік є достатньо обґрунтованим та враховує фактор стабільності, який надасть дитині можливості нормально розвиватися, відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини.

При цьому, суд враховує, що позивач в судовому засіданні зазначав про неможливість відвідувати дитину по понеділках, оскільки він зайнятий на роботі, а тому суд вважає за доцільне забезпечити його спідкування з дитиною по субатах, тобто у вихідні дні.

Після того, як стан здоров"я хлопчика зміниться, вказаний порядок спілкування батька із сином може бути зміненим за домовленістю батьків або за рішенням органу опіки та піклування чи суду.

Разом з тим, суд вважає, що у частині позовних вимог щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та у її вихованні необхідно відмовити.

Дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги наступне.

На а.с. 26 матеріалів справи є висновок ДОП Яготинського ВП ГУ НП від 24 вересня 2016 року, з котрого вбачається, що ОСОБА_3 викликав працівників поліції, оскільки йому ніхто не відчинив двері квартири, де проживає син, але останній з"явився на зустріч із сином у невизначений ухвалою суду час.

З висновку начальника СРПП Яготинського ВП ГУ НП в Київській області від 26 вересня 2016 року (а.с. 27) вбачається, що цього ж дня о 12 годині 17 хвилин ОСОБА_3 викликав працівників поліції, у зв"язку з тим, що не зміг побачитись із сином. Разом з тим, з пояснень ОСОБА_15 вбачається, що вона разом із онуком ОСОБА_5 гуляла на вулиці. Дочка ОСОБА_4 перебувала на роботі в м. Києві. Про те, що до них на побачення із сином приїде ОСОБА_3, вона не знала, так як раніше останній перед тим завжди телефонував до них. Крім цього, ОСОБА_4 працівники поліції з цього приводу не опитували.

З висновку СТ ДОП Яготинського ВП ГУ НП в Київській області від 29 вересня 2016 року (а.с. 28) не вбачається, о котрій годині ОСОБА_3 відвідував сина та коли провадилась перевірка та виїзд за адресою: АДРЕСА_6 працівниками поліції. Крім цього, ОСОБА_4 працівники поліції з цього приводу не викликали.

На а.с. 43 матеріалів справи є висновок начальника СР ПП Яготинського відділення поліції ГУ НП в Київській області від 7 травня 2016 року, з котрого вбачається, що ОСОБА_3 прибув на зустріч із сином раніше, ніж визначений ухвалою суду для спілкування з дитиною час, при цьому вимагав провести побачення з дитиною поза її місцем проживання.

З висновку ДОП Яготинського ВП ГУ НП в Київській області від 10 вересня 2016 року, (а.с. 42) вбачається, що 10 вересня 2016 року близько 13 години між ОСОБА_4 та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 виникла сварка. ОСОБА_3 пояснив, що дружина заважає бачитися із сином, а опитана ОСОБА_4 пояснила, що в подальшому буде забороняти відвідувати сина за місцем її проживання, оскільки ОСОБА_3 постійно вчиняє конфлікти.

З висновку ДОП Яготинського ВП ГУ НП в Київській області від 22 листопада 2017 року (а.с. 200) вбачається, що в ході перевірки та співбесіди з ОСОБА_15 остання пояснила, що 11 листопада 2017 року вона з дочкою була відсутня вдома, в зв"язку з тим, що позивач не сплачує аліментів та вони з дочкою знаходилися на заробітках, оскільки онук має проблеми зі здоров"ям.

З висновку ДОП Яготинського ВП ГУ НП в Київській області від 6 листопада 2017 року (а.с. 201) вбачається, що 04.11.2017 року до працівників поліції в зв"язку з невиконнням рішення суду звернулася ОСОБА_3, а 6 листопада 2017 року до чергової частини Яготинського ВП звернулася ОСОБА_15, яка просить прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_3, який 4 листопада 2017 року близько 20 години в режимі телефонної розмови погрожував їй фізичною розправою.

На а.с. 198-199 матеріалів справи є заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_15 на ім"я начальника служби у справах дітей та сім"ї Яготинської РДА про те, що ОСОБА_3 біля території дитячого садочку ображав нецензурно ОСОБА_15 та кидався в бійку у присутності дитини, а також про ті обставини, що ОСОБА_3 не сплачує аліментів протягом 6 місяців та не виконує належним чином обов"язків, покладених на нього ухвалою суду.

Таким чином, на думку суду, вказані докази свідчать про наявність неприязних стосунків, що склалися між сторонами та про напружені стосунки між ними, а висновки працівників Яготинського ВП не містять переконливих відомостей стосовно того, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання рішення суду. Так, остання пояснює свою відсутність за місцем проживання тим, що вимушена працювати задля матеріального забезпечення дитини, в зв"язку з чим залишає по вихідних з дитиною свою матір.

Зважаючи на викладене та враховуючи наявність неприязних стосунків, які склалися між сторонами, суд не вважає за необхідне обов"язкове проведення побачень позивача з дитиною за місцем проживання сина у присутності відповідачки.

Оскільки вимоги позивача в частині усунення перешкод у спілкуванні із сином є недоведеними, суд вважає, що в позовних вимогах в цій частині слід відмовити.

Переглянувши відеозапис, наданий позивачем суду у підтвердження тих обставин, що дитина комфортно почуває себе по місцю проживання батька, суд не може розцінювати відеозапис, як переконливий доказ, оскільки він має вибірковий характер та охоплює незначний період часу спілкування батька з дитиною та з врахуванням діагнозу дитини вважає, що його не можна прийняти до уваги.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 81,259, 263-265 ЦПК України, ст. 2, ч.ч. 3,6,7 ст. 7, ст.ст. 157,158,159 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Яготинської районної державної адміністрації, м. Яготин Київської області, вул. Незалежності, 110 про визначення участі батька у спілкуванні та вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом встановлення ОСОБА_3 побачень із сином:

кожну першу та третю суботу місяця з 9 годин до 13 години за місцем проживання сина ОСОБА_5 в АДРЕСА_5.

кожну другу та четверту суботу місяця з 10 години до 12 години за місцем проживання сина ОСОБА_5 в АДРЕСА_5 чи в іншому місці, визначеному батьком за погодженням з матір"ю дитини,

та спільного відпочинку разом з дитиною, за домовленістю з матір"ю дитини, протягом 21 календарного дня у літній період.

За взаємною домовленістю батьків, з врахуванням віку дитини та її бажання, батьки проводять дні народження дитини, а також інші святкові дні за календарем разом із сином.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.