Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2011 року Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого-судці Горошко Л.Б.
при секретарі Карпа Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам"янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини № НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні майор на посаді начальника радіолокаційного вузла. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2006 р. № 313 його було виключено із списків частини та звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу. 18.04.2007 р. начальником речової служби відповідача йому було видано дві довідки про одержання грошової компенсації
замість речового майна, що підлягає видачі. Загальна сума такої компенсації станом на 18.04.2004 р. складала 5579 грн. 68 коп. Однак, фінансово-економічна
служба військової частини НОМЕР_3 відмовила йому у виплаті грошової компенсації
мстивуючи це тим, що така виплата проводиться лише за рішенням суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідача в його користь 5534 грн. 68 коп. та 20.000 грн. моральної шкоди, яку оцінив так виходячи з того, що командування в/ч НОМЕР_1 тривалий час не видавало йому довідок про нараховану грошову компенсацію та відмовлялось таку виплачувати. Крім цього, представник відповідача неодноразово не з`являвся в судові засідання, затягував розгляд справи. Все це спричинило йому душевні переживання, порушило звичний спосіб його життя та життя його сім`ї.
Представник відповідача військової частини № НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Суд вирішив ухвалити заочне рішення на йідставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Судом встановлено, що згідно з наказом командувача повітряних сил ЗСУ № 458 від 16.11.2006 р. ОСОБА_1 - начальника радіолокаційного вузла 1580 радіотехнічного батальйону 1 радіотехнічної бригади звільнено у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу (а.с.8) .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2006 р. № 313, майора ОСОБА_1 - начальника радіолокаційного вузла 1580 радіотехнічного батальйону 1 радіотехнічної бригади звільненого в запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу, з 29.12.2006 р. виключено із списків особового складу частини всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Тернопільського МВК (а.с.19).
Як вбачається з довідок № 33, № 34, виданих 18.04.2007 р. начальником речової служби військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 на підставі наказу Міністра Оборони № 350 від 01.10.1998 р. нараховано грошову компенсацію замість речового майна, що підлягає видачі в сумі 5534 грн. 68 коп. (а.с.10,11,18) .
Відповідно до п. 27 Положення "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час", затвердженого Постановою КМУ № 1444 від 28.10.2004 р. військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно зч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Завдану моральну шкоду позивач ОСОБА_1 оцінив в 20.000 грн.
Враховуючи душевні переживання позивача, спричинені тривалою невиплатою ; відповідачем належної йому грошової компенсації, обставини справи та вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що моральна шкода 1 підлягає до стягнення з відповідача в сумі 10.000 грн.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 174, 209, 212- 215, 224-226 ЦГЖ України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, п. 27 Положення "Про
речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час", затвердженого Постановою КМУ № 1444 від 28.10.2004 р., суд
позов задоволити частково.
Стягнути з військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_4 м.Кам`Янка-Бузька, Львівська область) 5534 (п"ять тисяч п`ятсот трі чотири) грн. 68 коп. грошової компенсації замість речового майна, що пі; видачі, 10.000 (десять тисяч) грн.. моральної шкоди та 171 (сто сімдесят одну) грн. судових витрат.
Стягнути з військової частини № НОМЕР_1 (с.Липники, Пустомитівський райо Львівська область) в користь держави 4 грн. 34 коп. судового збору.
На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може б; подана апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.