АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/597/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

головуючого Фетісової Т.Л.

суддів Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

секретар Анкудінов О.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач ПСП «Нива»,

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Золотоніське обєднане

управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПСП «Нива» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.01.2018 (ухвалене о 10 год. 25 хв. у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду, повний текст складено 29.01.2018, суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПСП «Нива», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Золотоніське обєднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про зобовязання вчинити певні дії, :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся 14.09.2017 до суду з даним позовом, яким просив зобовязати відповідача видати уточнюючу довідку для призначення пільгової пенсії відповідно до записів в трудовій книжці з 15.08.1981 по 25.12.2001. В обґрунтування вказав на те, що він у вказаний період часу працював механізатором тракторної бригади в колгоспі ім. Леніна, правонаступником якого є ПСП «Нива». Робота на вказаній посаді надає право на пенсію за віком на пільгових умовах у звязку з чим позивач звернувся до Золотоніського об'єднаного управління ПФУ в Черкаській області з відповідною заявою про призначення такої пенсії. Однак у вказаному йому було відмовлено у звязку з відсутністю підтверджуючих документів (довідок) щодо наявності необхідного пільгового стажу. Відповідач відповідні довідки йому відмовився надати, що й стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.01.2018 позовні вимоги у справі задоволено повністю та зобовязано відповідача видати позивачу довідку про стаж роботи відповідно до трудової книжки..

При цьому, суд першої інстанції виходив із того, що ненадання відповідачем позивачу уточнюючої довідки, яка надає право на пільгове пенсійне забезпечення, суттєво обмежує права позивача на отримання пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Вказане право має бути захищене судом.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 23.02.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що 30.01.2018 він звертався за розясненнями з приводу можливості надання позивачу уточнюючої довідки про його стаж до Золотоніського обєднаного управління ПФУ в Черкаській області, а 01.02.2018 одержано відповідь про те, що видача такої довідки лише на підставі записів трудової книжки не є можливим.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши пояснення стороні по справі, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_3 11.05.2017 звернувся до Золотоніського обєднаного управління ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

З листа Золотоніського обєднаного управління ПФУ в Черкаській області №3836/08 від 18.05.2017 вбачається, що управлінням прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідно до наданих довідок його стаж роботи на посаді тракториста складає 18 років 3 місяці 29 днів, а згідно з п."в" ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають чоловіки, які працювали трактористами-машиністами і були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції при стажі зазначеної роботи не менше 20 років (а.с. 5).

Разом з тим, з трудової книжки позивача вбачається, що він 15.08.1981 був прийнятий на роботу в колгосп ім. Леніна механізатором в тракторній бригаді, 01.04.2000 у звязку із реорганізацією КСП перейменовано на ПСП "Нива" та прийнято позивача механізатором с/г виробництва, 25.12.2001 ОСОБА_3 був переведений свинарем СТФ №1, а 21.03.2003 його звільнено за прогул. З 03.05.2003 по 25.01.2013 позивач працював в ПСП «Веселий Поділ» трактористом-машиністом с/г виробництва (а.с.7-10).

Відповідно до положень п. «в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають, зокрема, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно п.1 роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Також згідно до п. 4 вищевказаного розяснення Міністерства соціального забезпечення України, та п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, при зверненні в органи соціального забезпечення щодо призначення пенсії особа має подати довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

22.01.2016 ОСОБА_3 досяг 55-річного віку, що за сукупності інших умов надає йому право на пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

ПСП «Нива» на звернення позивача довідку про стаж роботи надано (№19 від 21.02.2017, а.с. 5). Згідно цієї довідки ОСОБА_3 працював трактористом-машиністом с/г виробництва з 01.07.1981 по 31.12.1988.

Проте позивач із зазначеною інформацією не згідний, вказує, що вона суперечить даним його трудової книжки у звязку з чим він і звернувся з цим позовом до суду.

Так згідно записів в трудовій книжці позивач працював в колгоспі та підприємстві, правонаступником яких є відповідач, та безпосередньо в ПСП «Нива» механізатором в період часу з 15.08.1981 по 25.12.2001 (а.с.7).

Відповідно до вимог ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У відповідності до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що посвідчує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про те, що записи у трудовій книжці позивача містять достатньо даних про те, що він має пільговий стаж роботи, необхідний для призначення пенсії, що є підставою для видачі йому відповідачем відповідної довідки.

При цьому суд вірно відхилив посилання відповідача на записи у книзі обліку трудового стажу і заробітку, наявної у ПСП «Нива» відносно позивача, адже з цих записів неможливо встановити хто, коли і на яких підставах їх вчиняв, не зазначено особи відповідальної за достовірність ведення записів вказаної книги.

Натомість всі записи у трудовій книзі позивача належним чином завірені підписами посадових осіб підприємств та їх печатками.

Апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи з посиланням на відповідь Золотоніського обєднаного управління ПФУ в Черкаській області від 01.02.2018, адже згідно положень ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього, та більш того, з наданої відповіді вбачається, що підприємство має видати працівнику уточнюючу довідку на підставі записів у трудовій книжці та первинних документів підприємства.

Крім того, посилання скаржника на положення Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, у даному випадку апеляційний суд оцінює критично, оскільки згідно п.1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Цим же порядком передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення , характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно до розяснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року за №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського виробництва» вбачається, що стаж роботи визначається комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового органу на підставі відповідних первинних документів, і крім керівника господарства має бути підписана начальником відділу кадрів.

Доказів про те, що відповідачем було створено відповідну комісію ,яка вирішувала питання про надання позивачу уточнюючої довідки суду не надано.

При цьому, колегія суддів вважає посилання представника відповідача у суді апеляційної інстанції на те, що записи у трудовій книжці ОСОБА_3 про його роботу механізатором у відповідача такими, що не відповідають дійсності незаконними та необґрунтованими, оскільки з оглянутого судом оригіналу трудової книжки позивача вбачається, що всі записи в ній завірені печаткою підприємства відповідача та завірені підписом керівника, справжність яких не оспорена в установленому законом порядку.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.01.2018 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.01.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПСП «Нива», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Золотоніське обєднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 17 травня 2018 року .

Головуючий

Судді