Номер провадження: 22-ц/785/1208/18
Номер справи місцевого суду: 498/951/17
Головуючий у першій інстанції Теренчук Н. С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

за участю: представника заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім'єю,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 року заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_6, який був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки НОМЕР_1, що розташована на території Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, договорів оренди землі від 07.06.2005р. за №256.

У жовтні 2017 року, заявниця звернулась до державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори ГУЮ в Одеській області для подання заяви про прийняття спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_7 На підставі поданої нею заяви, державним нотаріусом було заведено у Спадковому реєстрі спадкову справу за номером від 05.10.2017р. і заявниці було надано лист-роз'яснення від 05.10.2017р. у якому державний нотаріус рекомендував їй звернутись до суду у зв'язку з необхідністю підтвердження факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_7.

Також позивач вказує, що вона з 07.06.2004р. проживала однією сім'єю з спадкодавцем та повністю взяла на себе обов'язки щодо піклування за ОСОБА_7, як за членом сім'ї, забезпечувала його всім необхідним, та взяла на себе усі витрати, пов'язані з їх спільним побутом. Та здійснила належне поховання останнього, оскільки прямих родичів, та людей, котрі могли б піклуватись про нього не залишилось. Факт спільного проживання підтверджується довідками виданими виконкомом Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 21.09.2017р. №2632 та №2633 та довідкою від 28.09.2017р. №2685. Тому вважає себе спадкоємцем четвертої черги.

У зв'язку з викладеним заявник звернулася до суду із заявою та просила суд встановити факт, проживання однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, більше п'яти років, у період з 07.06.2004р. до моменту його смерті, за адресою АДРЕСА_1.

Рішення ухвалено у відсутності заінтересованої особи Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Одеській області

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги з0аяви у повному обсязі.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Крім того, інтереси заявника ОСОБА_4 представляє довірена особа. Тому у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка належним чином сповіщених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України, що набрав чинність з 15 грудня 2017 року, зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, чинного на час вирішення заяви, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

У п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України вказано, що у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до poзяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, викладених у п.1 постанови №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У пунктах 2, 21 постанови № 7 Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року Верховний Суд України роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Разом з тим, відповідно до розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 в с.Райки Великомихайлівського району Одеської області, про що Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №400 про смерть від 23 листопада 2016 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) НОМЕР_1, що розташована на території Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 07.06.2005 року за №256 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_7, заявник ОСОБА_4 05 жовтня 2016 року звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Шавша Г.М. відмовила заявниці в оформленні спадщини, посилаючись на відсутність документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, або факт проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 9).

За заявою заявника ОСОБА_4 від 05 жовтня 2016 року у Великомихайлівській районній державній нотаріальній конторі відкрилась спадкова справа №565/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, інформація про заповіт відсутня, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, інших спадкоємців немає (а.с. 24), про що до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис №61333178 (а.с. 8).

Згідно довідок виконкому Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, від 21.09.2017 року №2632 та №2633, від 28.09.2017 року №2685, заявник ОСОБА_4 дійсно з 07.06.2004 року була зареєстрована в с.Райки та проживала однією сім'єю та вела спільне господарство з ОСОБА_7 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за адресою АДРЕСА_1. За весь період спільного проживання, обов'язки піклування за ОСОБА_7, як за членом сім'ї, взяла на себе ОСОБА_4, в тому числі і його поховання (а.с. 10, 11, 12).

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявник ОСОБА_4 не довела в судовому засіданні те, що з 07.06.2004 року була зареєстрована в с.Райки та проживала однією сім'єю і вела спільне господарство з спадкодавцем ОСОБА_7 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за адресою АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Колегія суддів приймає до уваги те, що у даному випадку суд першої інстанції правильно зазначив в судовому рішенні наступне.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний з'ясувати, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників і заінтересованих осіб.

Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи мають право подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК України.

Між тим, заявник в своїй заяві не вказала дійсно заінтересованих осіб.

Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.18 постанови Пленуму Верховного суду України, «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи те, що спадкове майно, а саме земельна ділянка знаходиться на території Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, суд вважав за необхідне залучити до участі у справі у якості заінтересованої особи Новоборисівську сільську раду, про що і було роз'яснено заявниці ОСОБА_4 в судовому засіданні, однак заявниця категорично заперечувала проти залучення даної заінтересованої особи, що позбавило суд можливості залучити до участі у справи у якості заінтересованої особи Новоборисівську сільську раду Великомихайлівського району Одеської області.

Отже, у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі, тому належною заінтересованою особою у даному випадку є орган місцевого самоврядування - Новоборисівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області.

За таких обставин, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції передчасно відмовив у задоволенні заяви з підстав її необґрунтованості у тому, що ОСОБА_4 з 07.06.2004 року була зареєстрована в с.Райки та проживала однією сім'єю і вела спільне господарство з спадкодавцем ОСОБА_7 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за адресою АДРЕСА_1, й заявник має право після залучення до участі у справі у якості належної заінтересованої особи - орган місцевого самоврядування Новоборисівську сільську раду Великомихайлівського району Одеської області, вирішити спірні питання в судовому порядку.

Порушення норм процесуального права, а саме, ч. 4 ст. 294 ЦПК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволення заяви ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем з інших правових підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково, рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4, заінтересована особа: Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Головного управління юстиції в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім'єю відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 17 травня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік