Справа № 216/363/18
провадження №2/216/1436/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
26.04.2018 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 04 липня 2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу в них 16 травня 2010 року народився син ОСОБА_3. З листопада 2017 року сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї стала втрата почуття любові та взаємоповаги, небажання підтримувати нормальні сімейні стосунки, що призвело до постійних сварок та непорозуміння. На теперішній час спорів щодо поділу майна та місце проживання дитини між ними не має. У звязку з вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.
Ухвалою суду від 19 лютого 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно з якою він просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі.
Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 144881, актовий запис № 318 (а.с. 6) 04 липня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 285086, актовий запис № 481 (а.с. 7), 16 травня 2010 року в них народився син ОСОБА_3, батьком якого записаний відповідач по справі, а позивач матірю.
Спільне життя у подружжя не склалося, причиною припинення шлюбних відносин стала втрата почуття любові та взаємоповаги, небажання підтримувати нормальні сімейні стосунки, що призвело до постійних сварок та непорозуміння. З листопада 2017 року сторони не підтримують шлюбних відносин, у звязку з чим їхній шлюб носить формальний характер і його подальше збереження є неможливим.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд вважає, що оскільки сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе, враховуючи, що спорів з приводу розподілу спільного майна та місця проживання дитини подружжя не має, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.
Шлюб, зареєстрований 04 липня 2009 року, Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 318, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
-позивач: ОСОБА_1, яка народилась 23 вересня 1987 року в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, паспорт серії АН 237343, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;
-відповідач: ОСОБА_2, який народився 22 лютого 1983 року в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, паспорт серії АК 634499, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суддя Ю.В. Онопченко