Номер провадження: 22-ц/785/1300/18
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, згідно ст. 154 ЦПК України, посилаючись на таке.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року застосовані заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення першого поверху АДРЕСА_1 загальною площею 173,3 кв. м., і складається в цілому з нежилих приміщень першого поверху, що розташовані у житловому будинку під АДРЕСА_1, та належать на праві власності ОСОБА_4.

Вказаний об'єкт нерухомості був переданий відповідачем в іпотеку ВАТ «МТБ», правонаступником якого являється ПАТ «Марфін Банк» у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором.

Таким чином, вказана ухвала суду про накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_4 безпосередньо стосується прав та законних інтересів ПАТ «Марфін Банк» як іпотекодержателя.

Тому ПАТ «Марфін Банк» звернулось до суду та просило заходи забезпечення позову вжиті вказаною ухвалою суду першої інстанції скасувати.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року заяву щодо скасування заходів забезпечення позову було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк».

У судове засідання до суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно. Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі їх до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України (в редакції 2004 року, яка діяла на час постановлення ухвали) суд може заззаявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Судом першої інстанції встановлено, що під час розгляду даної справи, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року застосовані заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення першого поверху АДРЕСА_1 загальною площею 173,3 кв. м., і складається в цілому з нежилих приміщень першого поверху, що розташовані у житловому будинку під АДРЕСА_1, та належать на праві власності ОСОБА_4.

29 жовтня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 000 000 гривень, та судовий збір у розмірі 3 441 гривень.

Об'єкт нерухомості, на який накладено арешт, належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та відповідно до умов іпотечного договору від 22 серпня 2008 року був нею переданий в іпотеку ВАТ «МТБ», правонаступником якого являється ПАТ «Марфін Банк» у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором №00002F12 від 22 серпня 2008 року.

За рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стягнуто солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00002F12. Це рішення набрало законної сили та знаходиться у стадії виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №989-IV зі змінами та доповненнями визначено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки був укладений 22 серпня 2008 року та в той же день його посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. і зареєстровано в реєстрі за №1975. В той час, як Додаткова угода №1 до Договору позики від 08 січня 2007 року згідно якої забезпеченням виконання ОСОБА_4 зобов'язань за Договором позики перед ОСОБА_3 виступає спірний об'єкт нерухомості посвідчено нотаріально та зареєстровано не було, а тому не є належною формою договору застави чи іпотеки та не породжує для сторін відповідних прав та обов'язків.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків щодо порушення або неправильного застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову, а тому законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала місцевого суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1.ч.1 ст.374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 07 травня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік