Справа № 587/217/18
17 травня 2018 року Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.
при секретарі Скрипка-Соіна О.О.,
представника відповідача ОСОБА_2,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що вона з 01.09.2010 року по 29.12.2017 року працювала в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Сумської районної державної адміністрації на різних посадах, остання з яких бухгалтер. Наказом від 29.12.2017 року її було звільнено у звязку зі скороченням штату, за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на те, що її звільнення є не законним та таким, що порушує її трудові права, оскільки при попередженні про звільнення їй не було запропоновано перейти на іншу роботу, а також на те, що профспілковий комітет згоди на її звільнення не надав позивачка просила суд визнати незаконним і скасувати наказ № 181 к від 29.12.2017 року в частині, що стосується її звільнення, поновити її на попередній роботі, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 15 травня 2017 року позов ОСОБА_1 до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Сумської РДА задоволено. Скасувано наказ № 181 к від 29.12.2017 року територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Сумської районної державної адміністрації в частині звільнення ОСОБА_1, поновлено на посаді бухгалтера територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Сумської районної державної адміністрації ОСОБА_1, стягнено з територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Сумської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 16133 грн. 39 коп. за час вимушеного прогулу та стягнуто з територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Сумської районної державної адміністрації на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

16 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у рішенні суду від 15 травня 2018 року в резолютивній частині не вирішено питання щодо негайного виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього кодексу.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає за доцільне винести додаткове рішення.

А тому, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 268, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Постановити додаткове рішення, відповідно до якого допустити негайне виконання рішеня в порядку ст. 430 ЦПК України в частині поновлення на роботі. ОСОБА_1.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних