Справа № 458/105/18
РІШЕННЯ

16 травня 2018 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Сисан С.І., розглянувши в м. Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

24.01.2018 року до суду із даною позовною заявою звернувся ОСОБА_1.

Посилається на те, що в кінці 2015 року відповідач під розписку, яку написав 26.02.2016 року, позичив у нього 300 доларів США, 280 корун Чеської Республіки та 300,00 гривень, які зобов'язався повернути до 15 травня 2016 року, а у випадку прострочення повернення-сплатити штраф в розмірі 10 % за один місяць. Однак взятого на себе зобов'язання відповідач не виконав і борг не повернув.

28.02.2018 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву.

Просить суд стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на його користь борг за договором позики в розмірі 300 гривень, 280 корун Чеської Республіки, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2018 року становить 389,20 гривень, 300 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 22.01.2018 року становить 8652 гривні, а всього в загальній сумі 9341 гривень 20 копійок.

28.03.2018 року суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Копію даної ухвали відповідачем отримано 31.03.2018 року.

Сторони по справі клопотань про проведення судового засідання з повідомленням сторін не подавали; відповідач своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву в строк, встановлений судом, не скористався.

Дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.02.2016 року відповідач, ОСОБА_2, під розписку позичив у позивача, ОСОБА_1, 300 гривень, 280 Чеських крон, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 22.01.2018 року становило 389,20 гривень, 300 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 22.01.2018 року становило 8652 гривні, які зобов'язався повернути до 15 травня 2016 року.

Однак взятого на себе зобов'язання відповідач не виконав і позичені кошти в строк, зазначений в договорі, не повернув по даний час.

Наведені вище обставини підтверджуються копією розписки відповідача ОСОБА_2 від 26.02.2016 року, не довіряти якій у суду на даний час підстав немає, а також фактом відсутності заперечень відповідача на даний позов.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від повернення позичених коштів, відповідач ОСОБА_2 порушує зобов'язання за договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно із ч. 2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

В силу статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведені вище положення закону та обставини справи, встановлені судом, вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення, оскільки, отримавши від позивача позику, відповідач зобов'язаний повернути позичені кошти позичальнику згідно з умовами укладеного договору.

В силу ст.141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача підлягає також відшкодування судових витрат позивача у вигляді судового збору в сумі 934 грн. 12 коп.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 2, 82, 259, 263-265, 280-282, п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХIII "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1046-1050 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 гривень, 280 Чеських крон, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 16.05.2018 року становить 341,60 гривень, 300 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 16.05.2018 року становить 7863 гривні, боргу за договором позики, а також 934,12 гривень на відшкодування судових витрат у виді судового збору, а всього 9138 (дев'ять тисяч сто тридцять вісім) гривень 72 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 30 днів із дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя -