Дата документу 14.05.2018 Справа № 554/1367/18
Провадження №2/554/1519/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Г.В. Андрієнко,

за участю секретаря ІО.В.Карабаш,

за участю представника відповідача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом.

Посилаються на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.08.2013 р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання батьківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами банку», складає між собою Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідачем, станом на 31.01.2018 р. ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 82815,67 грн., яка підлягає стягненню.

Прохали стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 82815,67 грн. за кредитним договором № б/н від 01.08.2013 року та 1762 грн. судових витрат.

02.03.2018 р. судом відкрито спрощене провадження по справі.

08.05.2018 р. відповідач подав відзив на позов, в якому прохав відмовити в задоволенні позову та прохав застосувати строк позовної давності до основної вимоги та вимоги про стягнення штрафних санкцій. Зазначив , що позивач неправомірно збільшував нарахування відсотків з 01.09.2014 р. до 34% , з 01.04.2015 р. до 43 %, що суперечить вимогам ч.2 ст. 1056-1 ЦК України.

Представник банку в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

В судовому засіданні представник відповідача-адвокат- ОСОБА_1 прохала відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те , що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Останнє погашення заборгованості було здійснено 24.09.2013 р. та із жовтня 2013 р. кошти не вносилися та банк довідався про порушення своїх прав, однак , до суду звернувся лише 02.03.2018 р. Крім того ,позивач не надав доказів , що саме з Умовами та правилами надання банківських послуг , які приєднані до матеріалів справи , був ознайомлений позивач. Його підпис відсутній про ознайомлення саме з цими Умовами.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.08.2013 р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки один рік.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання батьківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Підписана стороною заява разом з «Умовами та правилами надання батьківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами банку», складає між собою Договір.

Згідно Анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, наданої банком в якості доказу укладення кредитної угоди, ОСОБА_2 підписав вищезазначену Анкету 01.08.2013 р.

В даній анкеті-заяві відсутня інформація про те, в якій же сумі встановлений кредитний ліміт і чи встановлений він взагалі.

До того ж , банком надано до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг», які відповідачем не підписані, а тому не відомо чи саме ці умови діяли на час підписання ОСОБА_2 кредитного договору.

Позивач не надав належних і допустимих, в розумінні ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказів, які б підтверджували, що саме ці умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву.

Станом на 31.01.2018 р. відповідач має заборгованість перед Банком в сумі 82 815,67 грн. , яка складається :

-1799 грн.- заборгованість за кредитом,

-71598,48 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом,

-4998,40 грн.- заборгованість за пенею та комісією,

-500 грн.- штраф( фіксована частина),

-3919,79 грн.- штраф( процентна складова).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебігу позовної давності починається заново.

Згідно наданого банком розрахунку, останнє надходження готівки особистих коштів для поповнення карткового рахунку здійснено ОСОБА_2 24.09.2013 р. У подальшому, починаючи з жовтня 2013 року, будь-яке погашення або шляхом внесення коштів , або шляхом перерахування банком коштів з інших карток, не здійснювалось.

Тобто саме тоді у банку і виникло право на звернення до суду, момент виникнення заборгованості слід рахувати з 24 вересня 2013 року.

Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором 21.02.2018 р., тобто на час звернення позивача до суду пройшло більш ніж три роки з часу здійснення відповідачем останнього погашення боргу.

Окрім того, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Строк дії отриманої ОСОБА_2 картки, дорівнював один рік. Після його закінчення, відповідач нової картки не отримував.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити в звязку з пропуском

строку звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 256, 264,266 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тесту рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 17.05.2018 р.

Учасник справи , якому повне рішення або ухвала суду не вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя: Г.В. Андрієнко