Справа № 369/7610/17 Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1465/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 15.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд з метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 липня 2008 року по кредиту та процентам у розмірі 511255,99 доларів США, що еквівалентно 13 304 397,76 грн. та за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 липня 2008 року по кредиту та процентам у розмірі 295 851,05 доларів США, що станом на 10 липня 2017 року еквівалентно 7 698 922.11 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення, загальною площею 220,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Лесі Українки, б.33, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт +» згідно звіту про оцінку майна від 04 грудня 2017 року у розмірі 3718752 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,1974 гектар, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Польова, кадастровий номер :01:050:0082, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом "введення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт+» згідно звіту про оцінку майна від 04 грудня 2017 року у розмірі 1430532 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21 грудня 2009 року є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 17 липня 2008 року укладені договори про надання споживчих кредитів №0 та №0.

Відповідно до умов кредитного договору №0, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 220000 доларів США, та відповідно до умов кредитного договору №0 130000 доларів США, а позичальник зобов'язався повертати надані кредити у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 17 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, (п.1.1., 1.2. кредитних договорів).

За користування кредитними коштами за кредитним договором №0 позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 15 % річних, а за кредитним договором №0 - у розмірі 13,35 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі.

У забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаних кредитних договорах ОСОБА_2 відповідно до договорів іпотеки №15205 та №7069 від 17 липня 2008 року передав в іпотеку: нежиле приміщення, загальною площею 220,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Лесі Українки, б. 33, ринковою вартістю 227 743 грн. (п.п. 1.1, 1.2 договору іпотеки №15205) та земельну ділянку, загальною площею 0,1974 гектар, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Польова, кадастровий номер :01:050:0082, ринковою вартістю 278570 грн. (п.п. 1.1,1.2 договору іпотеки №7069).

Заявою від 17 липня 2008 року ОСОБА_3 надала згоду ОСОБА_2 на купівлю та укладення договору іпотеки земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п.6.9 договорів іпотеки «ця іпотека зберігає силу у випадку, коли змінюється власник предмета іпотеки». За нормою ч. 1 та ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.»

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 07 липня 2017 року за №91408325 Банку стало відомо, що право власності на нежиле приміщення, загальною площею 220,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Лесі Українки, б. 33, зареєстроване за відповідачами на праві спільної часткової власності у розмірі по 1/2 частці за кожним на підставі рішення апеляційного суду Київської області.

Таким чином, відповідно до п.6.9 договору іпотеки №15205, ч. 1 та ч.2 ст. ст.23 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають статус іпотекодавців та несуть всі його обовязки за іпотечним договором №15205.

Відповідно до п.2.1.1 договору іпотеки позивач як іпотекодержатель має право на усі передбачені законодавством України права іпотекодержателя, що надані останньому Законом України «Про іпотеку».

У разі порушення будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою іпотекодержатель (позивач) має право звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до чинного законодавства України (п.п. 4.1.1., 4.2.1 договору іпотеки).

Так, як позичальник не виконував умов вище зазначених кредитних договорів щодо своєчасної сплати кредиту, процентів, пені виникла заборгованість, тому позивач звертався до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовами про стягнення на його користь з ОСОБА_2 заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 07 квітня 2014 року в цивільній справі №369/9234/13-ц позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 204 168,47 доларів США та судові витрати в розмірі 3441 грн. Рішення набрало законної сили 27 травня 2014 року після перегляду Апеляційним судом Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2014 року у цивільній справі №369/3861/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 331 994,84 доларів США та пені в розмірі 214 825,21 грн., а також судові витрати в розмірі 3654 грн. Рішення набрало законної сили 19 листопада 2014 року після перегляду Апеляційним судом Київської області.

Станом на 10 липня 2017 року зазначені рішення суду знаходяться на виконанні у Державній виконавчій службі та не виконанні, у звязку з чим Банк звернувся до суду з позовом щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлення способу його реалізації.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15 січня 2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

З метою погашення заборгованості за кредитними договорами від 17 липня 2008 року №0, №0 звернено стягнення на предмети іпотеки - нежиле приміщення, загальною площею 220,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Лесі Українки, б.33, та на земельну ділянку загальною площею 0,1974 гектар, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Польова, кадастровий номер :01:050:0082, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною згідно Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1600 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Банку у повному обсязі.

Вважає, рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, суд при розгляді справи порушив вимоги ст. 267 ЦК України не застосувавши наслідки пропущення строку давності, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, також при розгляді справи не враховано судову практику розгляду аналогічних спорів та не взято до уваги судом його доводів щодо заперечень проти позову.

На апеляційну скаргу відзив у визначений строк від позивача у справі ПАТ "УкрСиббанк" не надійшов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 367 ЦПК України в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 17 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за яким ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 130 000 дол. США, строком до 17 липня 2018 року. (а.с.21-28 т.1)

Пунктом 1.1 Договору визначено, що Банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в сумі 130000 доларів США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредиту порядку та умовах, зазначених в даному договорі.

Згідно умов п. 1.2.2 Договору позичальник зобовязався повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 17 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

Умовами п. 1.3.1. Договору передбачено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,35% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

Відповідно до п. 1.3.3. Договору нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360», відповідно до вимог чинного законодавства. Період нарахування процентів за вказаним кредитним договором починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо інше не встановлено договором, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця, і такі проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком і не повернуті позичальником у власність банку. Відповідно до умов п. 1.3.4. Договору строк сплати процентів встановлено з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти.

У відповідності до умов п. 3.4.1 Договору позичальник зобовязався використовувати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі, а також повернути одержаний кредит, і сплатити проценти, комісії та інші грошові платежі на рахунки Банку у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до умов п.4.1. Договору за порушення термінів погашення грошових зобовязань банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в наступному порядку: 1) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, якщо сума заборгованості виражена у гривні; 2) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті; 3) пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використовувати право на застосування пені починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання.

Відповідно до умов п. 6.1.2 Договору у разі порушення позичальником обовязків, встановлених цим Договором та/або «кредитним договором» банк має право визначити термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2 Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Згідно п. 7.8. Договору строк дії даного Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування.

17 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов п. 1.1. якого, Банк зобовязався надати позичальнику ОСОБА_2, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 220000 (двісті двадцять тисяч) доларів США, та сплатити плату за кредит у порядку і на умовах, визначених договором, що еквівалентно 1064976 (один мільйон шістдесят чотири тисячі девятсот сімдесят шість) гривень. (а.с. 13-19 т.1)

Згідно умов п. 1.2.2 Договору позичальник зобовязався повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1), але не пізніше 17 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

Позичальник ОСОБА_2 зобовязався повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії штрафи та інші платежі згідно умов Договору.

Згідно умов п. 1.3.1. Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

Відповідно до п. 1.3.3. Договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360», відповідно до вимог чинного законодавства. Період нарахування процентів за вказаним кредитним договором починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо інше не встановлено договором, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця, і такі проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком і не повернуті позичальником у власність банку.

У відповідності до умов п. 1.3.4. Договору строк сплати процентів встановлено з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані Банком такі проценти.

Згідно умов п. 1.6. Договору сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобовязань позичальника за цим Договором, а саме: прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); строкові комісії; прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); строкові проценти; прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); строкова сума основного боргу; штрафні санкції за Договором.

Відповідно до п. 1.7. Договору у випадку перерахування коштів на погашення кредиту та/або процентів, та/або комісій у порушення вказаної черговості з вини позичальника, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобовязань, відповідно до викладеної в Договорі черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

В умовах п. 3.4.1 Договору позичальник зобовязався використовувати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі, а також повернути одержаний кредит, і сплатити проценти, комісії та інші грошові платежі на рахунки Банку у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до умов п. 4.1. Договору за порушення термінів погашення грошових зобовязань Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в наступному порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, якщо сума заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використовувати право на застосування пені починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання.

Відповідно до умов п. 6.1.2 Договору у разі порушення позичальником обовязків, встановлених цим Договором та/або «кредитним договором» банк має право визначити термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2 Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Згідно п. 7.8. Договору, строк дії даного Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаним кредитним договорам ОСОБА_2 відповідно до договорів іпотеки №15205 та №7069 від 17 липня 2008 року передав в іпотеку: нежиле приміщення, загальною площею 220,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Лесі Українки, б. 33, ринковою вартістю 2 276 743,00 гри. (п.п. 1.1, 1.2 договору іпотеки №15205), та земельну ділянку, загальною площею 0,1974 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, село Бобриця, вулиця Польова, кадастровий номер :01:050:0082, ринковою вартістю 278 570,00 грн. (п.п. 1.1,1.2 договору іпотеки №7069). (а.с. 29-32 т.1)

Дані договори іпотеки посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Київської області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 5946 та № 5954.

Згідно п. 4.1. Договорів іпотеки, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цими договорами.

Відповідно до п. 6.1. іпотечних договорів останні діють з моменту їх посвідчення до повного виконання зобовязань за договорами, що обумовлюють основне зобовязання.

Відповідно до п. 6.9 договорів іпотеки іпотека зберігає силу у випадку, коли змінюється власник предмета іпотеки.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07 липня 2017 року за №91408325 вбачається, що право власності на нежиле приміщення, загальною площею 220,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 33, зареєстроване за відповідачами на праві спільної часткової власності у розмірі по 1/2 частці за кожним на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2014 року (справа №369/4135/14-ц).

Відповідач ОСОБА_2 належним чином умови договорів про надання споживчих кредиту не виконував, в звязку з чим у останнього перед банком утворилась заборгованість.

Станом на 10 липня 2017 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 липня 2008 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 511 255,99 дол. США, що станом на 10 липня 2017 року за курсом НБУ 26,022967 грн. за 1 дол. США еквівалентно 13 304 397,76 грн.) та по пені у розмірі 3 178 788,94 грн., з яких 208 996,76 дол. США - заборгованість за кредитом, 302 259,23 дол. США - заборгованість за процентами, 1 205 191,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 10 липня 2016 року по 10 липня 2017 року, 1973597,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 10 липня 2016 року по 10 липня 2017 року За договором про надання споживчого кредиту №0 від 17 липня 2008 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 295 851,05 дол. США, що станом на 10 липня 2017 року за курсом НБУ 26,022967 грн. за 1 дол. США еквівалентно 7698922,11 грн. та по пені у розмірі 1 869 134,22 грн., з яких: 122 843,87 дол. США - заборгованість за кредитом, 173 007,18 дол. США - заборгованість за процентами, 754 470,35 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 10 липня 2016 року по 10 липня 2017 року 1114663,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 10 липня 2016 року по 10 липня 2017 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 204 168,47 дол. США, що за курсом НБУ станом 12 березня 2014 року становить 1 898 256,36 грн., судові витрати в розмірі 3 441,00 грн., яке набрало законної сили 27 травня 2014 року (справа №369/9234/13-ц).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2В на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 331 994,84 дол. США, що еквівалентно 2 838 788,28 грн., та пені в розмірі 214 825,21 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 липня 2008 року, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн., яке набрало законної сили 19 листопада 2014 р. (справа №369/3861/14-ц).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов Банку, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що оскільки ОСОБА_2 були порушені вимоги кредитних договорів, що спричинило порушення прав позивача, які були забезпечені Іпотечними договорами, то вони підлягають захисту шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною згідно Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

За нормою ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2013 року та у квітні 2014 року позивач звертався до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовами до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами.

Вказані вимоги були задоволені судом у повному обсязі та видано виконавчі листи і предявлено їх для виконання до Управління ДВС ГТУЮ у Київській області, проте станом на 10 липня 2017 року рішення суду залишаються невиконаними (а.с.45-49,т.І).

Даний факт представник відповідача ОСОБА_5 під час судового засідання підтвердила та не заперечувала.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦПК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Дія кредитних та іпотечних договорів продовжується до повного виконання позичальником своїх зобовязання, при тому, що повністю виконати свої обовязки за договорами позичальник повинен був у термін до 17 липня 2018 року.

Враховуючи той факт, що позикодавцем відповідно до положень п. 6.1.2 Договорів про надання споживчих кредитів було змінено термін виконання зобов'язань за вказаними Договорами, тобто час повернення всієї суми кредиту, нарахованих та не сплачених відсотків, а також враховуючи, що вказані вимоги ПАТ "УкрСиббанк" було визнано законним, що підтверджується рішеннями Києво-Святошинського районного суду від 07 квітня 2014 року у справі №369/9234/13ц та від 11 липня 2014 року в справі №369/3861/14ц тому у відповідача у справі ОСОБА_2 виникло зобов'язання повернути отриманні грошові кошти та нараховані відсотки за користування вказаними коштами а також штрафні санкції, що свідчить про наявність не виконаного зобов'язання перед позивачем у справі ПАТ "УкрСиббанк". Факт наявного зобов'язання ОСОБА_2 перед ПАТ "УкрСиббанк" підтверджується і наявними в справі, відомостями про видачу позивачу виконавчих документів та наявності їх на виконанні у ДВС ГУТЮ в Київській області (а.с.45-49,т.І). Даний факт сторонами на заперечується.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що основне зобов'язання за кредитним договором не виконано, заборгованість з відповідача на користь банку стягнута судовим рішенням не сплачена, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно безпідставності вимог відповідача про застосування до вимог Банку строків позовної давності.

У зобов'язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб'єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов'язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо.

Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При апеляційному розгляді представники позивача та відповідача не оспорювали суму заборгованості за кредитними договорами та не спростовують той факт, що на момент звернення до суду із вимогами звернення стягнення на предмет іпотеки, зобовязання по стягненню заборгованості по кредитним договорам не виконані.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог, при цьому правильно встановив обставини справи, дав належну правову оцінку доказам сторін, прийшов до законного і обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку фактичних обставин справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі і не вплинули на суть ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 509, 525, 575, 598, 599, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 23, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 12, 81, 263, 264, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_7