Справа № 473/1491/18
РІШЕННЯ

іменем України

"21" травня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 31 серпня 1997 року у Протопопівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №17.

Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спір щодо поділу спільного майна подружжя буде вирішуватися в окремому провадженні. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечувала. Також зазначала, що спір щодо поділу сумісно нажитого майна буде вирішуватися в окремому провадженні. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти надання строку на примирення заперечував. Також зазначав, що спір щодо поділу сумісно нажитого майна відсутній.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що 31 серпня 1997 року у Протопопівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №17.

Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 31 серпня 1997 року у Протопопівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №17 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці присвоїти дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв