Єдиний унікальний номер 225/1317/18
Номер провадження № 2/225/540/2018
РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.

за участю секретаря судового засідання Федорцовій І.С.

представника позивачів ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області про визнання права власності у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року представник позивачів ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області про визнання права власності за кожним позивачем окремо на 1/10 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 66,8 м2, з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. В обґрунтування позову зазначає наступне.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є повнорідними сестрами та братом. Батькам позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної власності належав будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивачів ОСОБА_6 помер. Спадкове майно, що залишилось після його смерті, складалось з Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Його успадкували у рівних частках кожний, діти померлого ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, а також дружина ОСОБА_7 Таким чином кожному зі спадкоємців перейшло право власності на 1/10 частину спірного будинку у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 Де знаходяться документи, позивачам не відомо. Оскільки нотаріальний архів знаходиться на тимчасово окупованій території, позивачі не мають змоги повторно отримати свідоцтво про право на спадщину, яким підтверджувалось їх право власності. Відсутність правовстановлюючих документів позбавляє їх можливості вільно володіти і розпоряджатися своєю власністю.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати в порядку спадкування за законом 1/10 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 66,8 м2, у зв'язку з втратою документів за кожним з позивачів.

Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації м. Торецька Донецької області в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила вирішити спір за відсутності відповідача відповідно до вимог закону.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що батькам позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної власності по Ѕ частині належав житловий будинок АДРЕСА_1. Це підтверджується документами з інвентаризаційної справи на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, витребуваної з Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м.Торецька" Торецької міської ради, та оглянутої у судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, яку успадкували у рівних частинах по 1/10 частині ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_9, а також його дружина ОСОБА_7, що підтверджується наявою у матеріалах справи копією свідоцтва про право на спадщину від 22.12.1979 року, зареєстровано в реєстрі під №3321.(а.с.22) Оригінал примірника цього свідоцтва було також досліджено в оглянутій судом інвентаризаційній справі на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» Торецької міської ради від 22.03.2018 року №71, будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить: Ѕ частка ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності надане Дзержинською нотаріальною конторою від 22.12.1979 року, реєстр 3323, а також 1/10 частка ОСОБА_7, 1/10 частка ОСОБА_7, 1/10 частка ОСОБА_8, 1/10 частка ОСОБА_9, 1/10 частка ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Дзержинською нотаріальною конторою від 22.12.1979 року, реєстр 3321 (а.с.23)

Факти зміни прізвищ позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_10 підтверджуються копіями свідоцтв про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, дослідженими в судовому засіданні. (а.с.9-13, 26-33).

Частина 1 ст. 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Судом встановлено, що оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1979 року, виданого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Черкашиною Л.М. (реєстр № 3321), згідно якого 1/10 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в рівних долях належить позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, був втрачений, а без правовстановлюючого документа позивачі не можуть користуватися своїм правом володіти та розпоряджатись належним їм майном.

Іншим шляхом, окрім як звернення до суду, позивачі не мають змоги відновити втрачені документи.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги представника позивача про визнання права власності кожного із позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на 1/10 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів слід задовольнити.

Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на 1/10 частку житлового будинку в порядку спадкування, суд зазначає, що право на спадщину на частки житлового будинку позивачами було реалізовано у 1979 році, коли вони отримали у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Наразі, підставою звернення до суду із позовом стала втрата документів, які посвідчують право власності, а не заперечення чи невизнання права на спадщину, реалізованого у 1979 році. Відтак, визнання права власності в порядку спадкування не є належним способом захисту у даному випадку, і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог в частині визнання права також на надвірні споруди, суд констатує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1979 року, виданого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Черкашиною Л.М. (реєстр № 3321), позивачі мали право власності кожен на 1/10 частку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без згадки про надвірні чи господарські споруди. Тому в цій частині позовні вимоги неможливо задовольнити, інакше це б спричинило виникнення нових відносин з приводу права власності на інші об'єкти, не передбачені у втраченому документі.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 392 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/10 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 16.05.2018.

Суддя: