АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 653/1087/17 Головуючий у І інстанції Крапівіна О.П.
Номер провадження 22-ц/791/690/18 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Склярської І.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Пісоцька Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О.П. від 13 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Генічеська районна державна адміністрація Херсонської області, Виконавчий комітет Стрілківської сільської ради Херсонської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася з вказаним позовом до суду з вимогою визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 4,0001 Га, кадастровий номер НОМЕР_1 на території Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

23 листопада 2017 року ОСОБА_4, як третя особа з самостійними вимогами, подала позов до ОСОБА_2 з вимогою визнати за нею право власності на земельну ділянку, виділену під розміщення існуючої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначила, що 24 жовтня 2014 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Фінанс» було укладено договір купівлі-продажу Бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за вказаною вище адресою, ОСОБА_2 з метою ухилення переходу права власності на земельну ділянку площею 4,0001 Га кадастровий номер НОМЕР_1, виділену під розміщення існуючої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та належну йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 06 жовтня 2008 року у зв'язку з придбанням ОСОБА_4 майнового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» не зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку.

12 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт та заборонити вчинення будь-яких дій відносно земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, виділеної під розміщення існуючої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, а також земельних ділянок кадастрові номери: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, оскільки з відповіді Держгеокадастру від 08 грудня 2017 року їй стало відомо, що за заявою ОСОБА_2 земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 05 травня 2015 року перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру у зв'язку із її поділом на 19 ділянок, заходи забезпечення позову необхідні, так як відповідач не є добросовісним, порушує норми чинного законодавства України та намагається переоформити земельну ділянку на інших осіб, що може унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у даній справі задоволено, постановлено накласти арешт на земельну ділянку, виділену під розміщення існуючої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, а також земельні ділянки кадастрові номери: НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5.

В апеляційній скарзі на ухвалу фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив її скасувати та повернути ОСОБА_4 заяву про забезпечення позову та додані до неї документи як такі, що не відповідають вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки у заяві не зазначена ціна позову, про забезпечення якого просить позивачка, не надані пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову, питання про яке відповідно до вимог ч. 7 ст. 153 ЦПК України суд першої інстанції повинен вирішити в ухвалі про забезпечення позову, до заяви не були додані документи, що підтверджують сплату судового збору, з прийняттям до розгляду заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову та постановленням ухвали про накладення арешту на земельні ділянки суд першої інстанції порушив імперативні вимоги ч. 9 ст. 153 ЦПК України, не вирішив питання зустрічного забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вважала її такою, що задоволенню не підлягає, зазначила, що вже після постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 переоформив спірні земельні ділянки, на які накладено арешт, на інших осіб.

ОСОБА_3 та представник Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області у відзивах на апеляційну скаргу вважали її такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи учасники справи свої процесуальні позиції підтримали.

Заслухавши доповідача, перевіривши ухвалу на предмет її відповідності нормам процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом спору у даній справі є право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, виділену під розміщення існуючої бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, власником якої на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 06 жовтня 2008 року виступає відповідач приватний підприємець ОСОБА_2, відповідно до даних Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка 05 травня 2015 року перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру у зв'язку з поділом її за заявою ОСОБА_2 та на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на 19 ділянок, а саме: НОМЕР_7 НОМЕР_8НОМЕР_9Таким чином заявлений до застосування та задоволений судом першої інстанції захід забезпечення позову є обґрунтованим та співмірним із заявленими позовними вимогами, вказані у апеляційній скарзі можливі процесуальні недоліки при прийнятті заяви про забезпечення позову не можуть бути підставою для скасування ухвали, постановленої на виконання завдань цивільного судочинства та можуть бути усунуті на наступних стадіях судового розгляду, заяви про зустрічне забезпечення стороною відповідача у встановленому порядку подано не було, даних щодо наявності обставин, які у відповідності до положень ст. 154 ЦПК України були б підставою для обов'язкового застосування судом зустрічного забезпечення позову, матеріали справи не містять.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, скаргу слід відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, на неї протягом тридцяти днів з 18 травня 2018 року, - дня складення повної постанови, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Т.Г. Чорна