Номер провадження: 22-ц/785/374/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 Діонізієвни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Жукова) ОСОБА_5, що був зареєстрований Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 03.06.1978 р., про що зроблений актовий запис № 395.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишено прізвище «Сухомлінова».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2015 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 Діонізієвна подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, шляхом постановлення ухвали про закриття провадження по справі, у звязку зі смертю позивача.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції вірно встановив, що згідно свідоцтва про шлюб 03.06.1978 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що зроблений актовий запис № 395.

Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.

Згідно довідки виданої начальником Малиновського РВ ОГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_6 на протязі останніх трьох років.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з урахуванням вимог статті 105, 110, 112, 113 СК України, виходив з того, що оскільки сімя фактично розпалась та існує формально, тому надання строку для примирення є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Згідно ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України).

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Крім того, вищевказана постанова містить положення про те, що рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачку позбавили доступу до правосуддя, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи, у відповідності до ст. 77 ЦПК України ( чинної на час розгляду справи) .

При цьому , скаржниця в суді апеляційної інстанції повністю підтвердила встановлені судом обставини, щодо проживання її колишнього чоловіка на протязі тривалого часу з іншою жінкою.

Факт непідтримання подружжям шлюбних відносин на протязі тривалого часу, також підтверджується тим, що скаржниці стало відомо про смерть її колишнього чоловіка лише 15.10.2017 року від її доньки, при цьому ОСОБА_4 помер 18.09.2017 року.

Крім того, згідно довідки начальника головного територіального управління юстиції в Одеській області управління держаної реєстрації виявлено актовий запис про шлюб №1790 від 05.08.2015 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

За викладених обставин, з урахуванням укладеного шлюбу з іншою жінкою, факту смерті позивача на час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія ,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 Діонізієвни залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_7

Повний текст судового рішення складено 07.05.2018 року