30 березня 2018 року
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О., який діє згідно довіреності від 14 червня 2017 року (а.с. 15), в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 30 березня 2018 року (а.с. 68), однак подав до суду письмову заяву про те, що просить позов задовольнити повністю, провести розгляд справи у відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 20).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився повторно.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видана Копайгородською селищною радою Барського району Вінницької області від 7 листопада 2017 року, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 45).
За вказаною адресою ОСОБА_1 надіслано судові повістки, однак до суду повернулися конверти з рекомендованими поштовими повідомленнями з відмітками поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 59-61, 65-67).
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких підстав відповідач ОСОБА_1 вважається належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Враховуючи заяву позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є юридичною особою (а.с. 18).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню.
Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.
5 жовтня 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк", який внесений до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за номером 92, видано банківську ліцензію № 22 на право здійснення банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 17).
Рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства було змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", що підтверджується копією статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (а.с. 19).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк під процент.

Встановлено, що 6 січня 2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 на підставі особистої заяви відповідача укладено кредитний договір № б/н (а.с. 6), за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний кредитний договір № б/н від 9 січня 2009 року складається із заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6, 8-13).

Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № б/н від 6 січня 2009 року розмір заборгованості станом на 31 липня 2017 року складає 24036 гривень 79 копійок, із якої заборгованість за кредитом становить 2978 гривень 94 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 19437 гривень 5 копійок, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1120 гривень 80 копійок - штраф (процента складова). Це підтверджується проведеним позивачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 6 січня 2009 року, укладений між сторонами, станом на 31 липня 2017 року (а.с. 4).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 55 днів пільгового періоду" відповідачу необхідно було сплачувати заборгованість по кредиту до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, в частині першій якої зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 6 січня 2009 року в розмірі 24036 гривень 79 копійок, із якої заборгованість за кредитом становить 2978 гривень 94 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 19437 гривень 5 копійок, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1120 гривень 80 копійок - штраф (процента складова).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1600 гривень (а.с. 1).

На підставі ч. 1 ст. 623, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", керуючись статтями 12, 13, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1, 2, 8 ст. 259, статтями 263-265, частинами 4, 5, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ч. 1 ст. 280, статтями 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 6 січня 2009 року в розмірі 24036 гривень 79 копійок, із якої заборгованість за кредитом становить 2978 гривень 94 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 19437 гривень 5 копійок, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1120 гривень 80 копійок - штраф (процента складова).

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1600 (однієї тисячі шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя