печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9736/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О. ,

секретаря - Винник С.М.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки від усіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивовані тим, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина проживає з матірю, перебуває на її утриманні. Відповідач донькою майже не цікавиться, у її житті участі практично не бере, на її потреби останнім часом сплачує лише 2000 грн., не зважаючи на зростаючі потреби дитини, хоча не обтяжений будь-якими зобовязаннями.

20 березня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.

Відповідачем не було надано відзив на позовну заяву.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.07.1995 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 від 27.07.1995 року, актовий запис № 1688, укладений в м. Ставрополь РФ /а.с.8/

Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, актовий запис 1154 /а.с10/.

Дитина проживає разом з матір"ю, що сторонами не заперечується і було встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2016 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошові сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено, відповідач працевлаштований, має мінливий дохід, будь - якими зобовязаннями не обтяжений, на утриманні нікого немає.

При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних батьків, та матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина, та дохід якої перевищує дохід відповідача, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, суд, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, враховуючи розмір прожиткового мінімуму визначений для дитини відповідного віку, та розмір доходу батька дитини, приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ј частика від усіх доходів щомісячно. Відповідачу розяснено його право звернення до суду з вимогами про поділ майна подружжя в разі наявності спору між сторонами.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто 23.02.2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись. ст. ст. 180 - 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10, 12,13,76-82 141, 260-264352,354, 355 ЦПК Укпаїни, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса проживання: Київська обл.., АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4), в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.02.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) у дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Матійчук