Справа № 591/6808/17
Провадження № 2/591/704/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/6808/17 за позовом ОСОБА_1 Луізи Андріївни до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: Третя ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Сумської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на 56,6/100 частки в праві спільної власності на земельну ділянку під кадастровим номером :05:006:0032, що розташовується за адресою: м. Суми, вул. Войкова, буд. 20 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, а також визнати за нею право власності на виділені приміщення житлового будинку, що розташовується за адресою: м. Суми, вул. Войкова, буд. 20, а саме: Літера «А»: приміщення площею 5,9 м2; приміщення площею 7,5 м2; приміщення площею 4,2 м2; приміщення площею 7,4 м2; приміщення площею 10,7 м2; Господарчі будівлі: сарай літера «Б»; льох літера «н/г»; Ѕ частини вбиральні літера «Д»; Ѕ частини калітки №1; Ѕ частини заборів №2; в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 березня 2017 року померла мати позивачки ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді частки у праві спільної власності на земельну ділянку та виділених у приватну власність приміщень житлового будинку з відповідними господарськими спорудами за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на землю серія ЯМ №404283 від 23 грудня 2011 року. Право власності на виділені приміщення у житловому будинку набуте на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2001 року, а право власності спадкодавця на Ѕ частину будинку посвідчувалося свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Після смерті матері, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом, однак оригінали правовстановлюючих документів на майно, яке успадкувала у неї відсутні. Дана обставина стала підставою для відмови державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 1216,1225 ЦК України просить задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада представника в судове засідання не направила, надала письмовий відзив, в якому просила врахувати судову практику та прийняти законне та обґрунтоване рішення, що не порушуватиме права ОСОБА_2 міської ради.

Третя особа Третя ОСОБА_2 державна нотаріальна контора направила лист, в якому просить розглядати справу за відсутності представника, відзиву не подала.

У порядку підготовки справи до розгляду, ухвалою суду від 29 січня 2018 року залучено до участі в розгляді справи у якості третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Третя особа ОСОБА_3 в останнє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, відзиву чи письмових пояснень не надав.

Відносно третьої особи ОСОБА_4 було зясовано, що на час розгляду справи він помер.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 Кодексу.

Судом встановлено, що 29 березня 2017 року померла ОСОБА_5 (а.с.9).

Як вбачається з копії заповіту, 26 жовтня 2000 року ОСОБА_5 заповіла все належне їй майно ОСОБА_6 (а.с.19).

Із наданих копій свідоцтва про народження, виданого 09 лютого 2002 року (а.с.14), довідки відділу РАЦС Зарічного районного управління юстиції від 26 січня 2002 року (а.с.15) та офіційно засвідченого перекладу з німецької копії запису з Родинної книги (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_1 Луізи Андріївни, змінила по батькові з Хашимівна на Андріївна, після укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_1.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 Луіза Андріївна та ОСОБА_7 це одна особа.

Як вбачається з копії спадкової справи, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5, звернувшись до нотаріальної контори у визначений законом строк (а.с.42 зворот).

Крім позивача ОСОБА_1, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом звернулися чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 (а.с. 40-41 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_5 належали на праві власності Ѕ частина житлового будинку «А1» з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20 (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_5 належала приватизована земельна ділянка площею 474 кв. м, з яких 148 кв. м надано для будівництва та обслуговування житлового будинку, 326 кв. м для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20 (а.с.13).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми, від 08 листопада 2001 року (а.с.11) проведено розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.11).

Із копії технічного паспорту вбачається, що ОСОБА_5 є власником 39/100 частки від домоволодіння розташованого за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20 та їй виділені приміщення: житлового будинку: Літера «А»: приміщення площею 5,9 м2, приміщення площею 7,5 м2, приміщення площею 4,2 м2, приміщення площею 7,4 м2; приміщення площею 10,7 м2; господарчі будівлі: сарай літера «Б»; льох літера «н/г»; Ѕ частини вбиральні літера «Д»; Ѕ частини калітки №1; Ѕ частини заборів №2 (а.с.17).

Враховуючи викладене, суд вважає, що у справі надано достатньо доказів, що частина домоволодіння з господарськими будівлями за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20 належали на праві власності ОСОБА_9.

Із копії державного акту на землю серії ЯМ №494283, виданого 11 січня 2012 року (а.с.18) вбачається, що ОСОБА_5 є співвласником земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20, її частка у спільній власності складає 56,6/100 (а.с.18,21).

При зверненні до Третьої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та частину домоволодіння з господарським будівлями після смерті ОСОБА_5, позивачці було відмовлено у видачі такого свідоцтва в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, та роз'яснено, що позивач може вирішити це питання лише в судовому порядку (а.с.10).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (черги спадкоємців за законом).

Єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, інші особи також подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_3, однак дані особи не є спадкоємцями за заповітом, і не довели своє право на обовязкову частку у спадщині.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 шляхом подачі у встановлений строк заяви про прийняття спадщини, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку з тим, що у неї не збереглися оригінали правовстановлюючих документів на майно, належне померлій.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання за нею права власності на виділені приміщення домоволодіння та господарських споруд та частку у праві спільної власності на земельну ділянку розташованих за адресою: м. Суми, вул. Войкова, 20 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 29 березня 2017 року.

Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Луізи Андріївни, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 міської ради, , юридична адреса: м. Суми, пл.. Незалежності, 2, третя особа: Третя ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Сумської області, , юридична адреса: м. Суми, пр-т Шевченко, 3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4. кв. 86, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Луізою Андріївною право власності на 56,6/100 частки у праві спільної власності на земельну ділянку під кадастровим номером :05:006:0032, що розташовується за адресою: м. Суми, вул. Войкова, буд. 20 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 Луізою Андріївною право власності на виділені приміщення житлового будинку, що розташовується за адресою: м. Суми, вул. Войкова, буд. 20, а саме: Літера «А»:

-приміщення площею 5,9 м2;

-приміщення площею 7,5 м2;

-приміщення площею 4,2 м2;

-приміщення площею 7,4 м2;

-приміщення площею 10,7 м2;

Господарчі будівлі:

-сарай літера «Б»;

-льох літера «н/г»;

-Ѕ частини вбиральні літера «Д»;

-Ѕ частини калітки №1;

-Ѕ частини заборів №2;

в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 16 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова