ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2018 Справа №607/3981/18
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Сташків Н.М.,
за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,
у відсутності учасників процесу,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/3981/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 9000 гривень. Зазначені вимоги обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2017 року між ними укладено у формі розписки договір позики, за умовами якого позивач позичила відповідачу 9000 гривень з терміном повернення до 20 грудня 2017 року. Позивач неодноразово усно та письмово зверталася до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак вони не повернуті по даний час. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 9000 гривень.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, не повідомивши про причини неявки.
Відзиву на позов та будь-яких заперечень по суті спору від відповідача не надходило.
За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:
02 жовтня 2017 року сторони уклали договір позики, за умовами якого відповідач отримала від позивача 9000 гривень з терміном повернення до 20 грудня 2017 року, що підтверджується письмовою розпискою з власноручним підписом відповідача ОСОБА_2
Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договір позики.
Зокрема, як слідує з правової позиції, викладеної в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
20 грудня 2017 року настав строк виконання ОСОБА_2 зобовязання з повернення ОСОБА_1 позики, однак ні в зазначений строк, ні по даний час, ОСОБА_2 боргу не повернула.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений у зобов'язанні строк.
Однак, усупереч указаним вимогам закону відповідач ОСОБА_2 як позичальник свого обов'язку повернути позивачу ОСОБА_1 як позикодавцеві позичені кошти в розмірі 9000 гривень на підставі договору позики в обумовлений у ньому строк не виконала.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
За вказаних обставин суд приходить до переконання про істотне порушення відповідачем прав позивача, оскільки вона значною мірою позбавлена можливості отримати кошти, на які розраховувала при укладенні договору позики.
Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог позивача шляхом стягнення в її користь із відповідача заборгованості за договором позики від 02 жовтня 2017 року, в розмірі 9000 гривень.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 704,80 гривень понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 141, 263 265, 273, 281 284, 288, 289, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Шопена, 3/29, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02 жовтня 2017 року у розмірі 9000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 гривень понесеного судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_4