Справа № 346/1196/18
Провадження № 2/346/981/18
11 травня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,
з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що23 листопада 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №445. Позивач вказує, що спільно з відповідачем вони не проживають, діти знаходяться на її утриманні. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, щовідповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та зовсім не займається їх вихованням. Усі обовязки по вихованню та матеріальному утриманні дітей виконує позивач. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З урахуванням положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.
Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Згідно копій свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ( а.с.6-7).
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до положень ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
Позивач звернулася до суду з позовом 04.01.2018 року про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, однак ухвалою суду від 13 березня 2018 року на підставі ст. 188 ЦПК України позовні вимоги про стягнення аліментів виділено в окреме провадження. Отож, стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, в його первинному вигляді, тобто з 04 січня 2018 року.
Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.141, 247 ч.2, 263,264,265,268,354, 280-282 ЦПК України, суд, -
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей:ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 04.01.2018 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Бирич Н. В.