№ 336/5842/17
пр. № 2/336/303/2018
10 травня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Суркової В.П.,
при секретарі Прохоровій А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання малолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3
У позові зазначила, що з 23.04.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відносини припинили два роки тому. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина, але відповідач ніде не працює, аліменти не сплачує, має заборгованість за період з 01.05.2017 року по 12.09.2017 року у розмірі 7008,45 грн.
27.09.2017 року відповідач забрав сина зі шкоди до себе та чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з ним.
Посилаючись на наведені обставини, просила суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову з підстав, викладених у позові. При цьому додатково пояснила, що шлюб з відповідачем припинений. На теперішній час син мешкає разом з нею, відповідач віддав дитину лише після того як вона передала йому гроші у розмірі 5000 грн.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи органу опіки та піклування теж у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, просили прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.
За згодою позивача і у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і тому підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони з 23 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-10).
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
За положеннями ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається з акту обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 від 02.11.2017 року, житло розташоване на 9 поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з двох кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати та туалету. Умови проживання задовільні, в квартирі зроблений сучасний ремонт, є всі необхідні меблі та побутова техніка: пральна машина, душова кабіна, бойлер, мікрохвильова піч, газова плита, холодильник. Мати з дитиною мешкає в окремій кімнаті площею приблизно 20 кв. м., де розташовано: диван великий (матері), диван маленький (дитини), шафа-купе, журнальний стіл, дитячий стілець, телевізор. У дитини є одяг, книжки, іграшки. В коридорі є настінний тренажер - турнік. Конфліктних ситуацій не виникає (а.с. 41).
ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно, ввічлива, тактовна (а.с. 11-12).
Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надав суду письмовий висновок про доцільність визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53-54).
Аналізуючи сукупність наведених доказів та виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81,263 -265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 141, 150, 154, 155, 161 СК України, ч. 3 ст. 9, ст. 18 Конвенції про права дитини,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.П. Суркова