Справа № 442/4947/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/837/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Жукровської Х.І.;

позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства „Туристичний комплекс „Дрогобич" на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року Комунальне підприємство «Туристичний комплекс «Дрогобич» звернулося до суду зі скаргою на постанову заступника начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір Світлани Тадеївни про відновлення виконавчого провадження від 25.01.2018 року (в подальшому: „ВДВС", „державний виконавець", „постанова").

Вимоги скарги обгрунтовувалися тим, що 22 червня 2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було постановлено ухвалу у справі № 442/4749/14-ц за скаргою ОСОБА_3 на дії ВДВС Дрогобицького МРУЮ, якою було скасовано постанову ВП № 49887548 від 24 березня 2016 року старшого державного виконавця ВДВС Паращака М.Т. про закінчення виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич».

02 жовтня 2017 року Апеляційним судом Львівської області вказану вище ухвалу залишено без змін.

На підставі вище згаданої ухвали суду від 22 червня 2017 року ВДВС 13 листопада 2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55141937 про поновлення ОСОБА_3 на роботі, однак 18 грудня 2018 року згадану постанову ВП №55141937 від 13 листопада 2017 року було скасовано ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

25 січня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 49887548 про поновлення ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич», яку вважають незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як така, що винесена з прорушенням вимог ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження" (т.2, а.с. 1).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» відмовлено (т.2, а.с. 23-24).

Дану ухвалу оскаржив голова ліквідаційної комісії з припинення КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» Білоган В.Є.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою задовольнити вимоги скарги КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», покликаючись на неповне з'ясування судом всіх обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушенням норм процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що станом на 13 листопада 2017 року не було відомо про наявність ухвали суду від 02 жовтня 2017 року, оскільки матеріали виконавчого провадження в судовому засіданні не досліджувалися.

Незнання державним виконавцем про наявність ухвали суду від 02 жовтня 2017 року та „ухиляння від її одержання" вважає „результатом зловживання з його сторони своїми процесуальними правами" (т.2, а.с. 25-27).

Апелянт, будучи своєчасно (12.04.2018 року) належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (т.2, а.с. 49), явку свого представника в судове засідання не забезпечив і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони позивачки ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, а також законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2015 року визнано незаконним наказ № 43 від 16.06.2014 року, виданий виконуючим обов'язки директора КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» Васів О.М. про звільнення ОСОБА_3 з посади головного бухгалтера підприємства, та поновлено згадану позивачку на посаді головного бухгалтера КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» (т.1, а.с. 99-102).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2015 року вище згадане рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2015 року в частині поновлення позивачки на посаді головного бухгалтера КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» залишено без змін (т.1, а.с. 171-175).

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1), і що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2).

Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 14 ЦПК України в редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 року.

Скаргу на постанову державного виконавця від 25.01.2018 року про відновлення виконавчого провадження КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2017 року набрала законної сили ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 червня 2017 року, якою було скасовано постанову державного виконавця від 24.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження про поновлення позивачки ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», однак державним виконавцем постанову про відновлення виконавчого провадження було винесено лише 25.01.2018 року, тобто - з порушенням строків, передбачених частиною 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (якою встановлено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення).

В той же час, матеріалами справи безспірно стверджується, що в результаті дій саме КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» державним виконавцем було винесеновище згадану постанову від 24.03.2016 року про закінчення виконавчого провадження про поновлення позивачки ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», яку в подальшому ухвалою суду від 22 червня 2017 року було скасовано, однак лише «завдяки» КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» (яке оскаржило згадану ухвалу в апеляційному порядку) ця ухвала набрала законної сили лише 02 жовтня 2017 року.

Таким чином, судом встановлено та стверджується матеріалами справи той факт, що саме з вини відповідача, КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», рішення суду від 22 січня 2015 року про поновлення позивачки на посаді головного бухгалтера КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» до цього часу (більше трьох років !) залишається не виконаним.

В той же час, є відсутньою будь-яка вина ОСОБА_3 у тому, що державним виконавцем постанову про відновлення виконавчого провадження про поновлення її на роботі було винесено лише 25.01.2018 року.

За вище наведених обставин колегія суддів позицію апелянта розцінює як таку, що є спрямованою на затягування виконання рішення суду про поновлення позивачки на роботі, що є зловживанням процесуальними правами (ст. 44 ЦПК України) і зловживанням правом в цілому (частини 3 і 6 статті 13 ЦК України), а відтак - самостійною причиною для відмови у захисті цивільного права та інтересу особи (ч.3 ст. 16 ЦК України).

За вище наведених обставин суд правомірно відмовив в задоволенні скарги КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Туристичний комплекс „Дрогобич" залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 16 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: