Справа № 263/1062/18
Провадження № 2/263/964/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права користування, третя особа: ЖКП «Жилкомплекс»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, який проживав в АДРЕСА_4. Дана квартира була надана матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 згідно ордера № 2229 від 26.11.1969 року. Після її смерті наймачем квартири став ОСОБА_2 В даній квартирі позивач проживав разом з ОСОБА_2 з січня 2007року, за згодою останнього, з попередньої реєстрації за адресою: АДРЕСА_5, він знявся, та 16.12.2008 року ОСОБА_2 зареєстрував його в квартирі в якості племінника. Вказує, що з ОСОБА_2 вони проживали однією сім'єю, у них був спільний бюджет, загальні витрати, він дбав про ОСОБА_2, який останні шість місяців до смерті був лежачим хворим, також був пенсіонером, отримував пенсію в розмірі 600 гр. Після смерті ОСОБА_2 витрати по його похорону ніс позивач. До теперішнього часу він проживає у вказаній квартирі, наймач якої не визначений після смерті ОСОБА_5 В листопаді 2011 року він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Центральної районної адміністрації Маріупольської міськради з питання зміни договору найму житлового приміщення, з тим, щоб наймачем квартири став він замість померлого ОСОБА_2 27.11.2017 року йому було відмовлено в зміні договору найму на тій підставі, що він не підтвердив родинні стосунки з колишнім наймачем. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить визнати за ним право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позові, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вирішення спору залишила на розсуд суду, надавши письмові заперечення, відповідно до яких квартира АДРЕСА_4 відноситься до державного житлового фонду, власність територіальної громади м. Маріуполя, за життя ніким із постійних мешканців приватизована не була. Зауважує, що доказів родинних стосунків позивача з ОСОБА_2 до позову не надано, також позивачем не надано доказів факту спільного проживання, що є обов'язковою умовою визнання його як члена родини при зміні договору найму житлового приміщення, а саме: участі в оплаті житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат (квитанції, чеки, рахунки), спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При цьому, позивачем ОСОБА_1 була приватизована квартира АДРЕСА_1 у рівних долях з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та на даний час він має у приватній власності частину квартири АДРЕСА_1. В той час як відповідно до листа Верховного суду України від 26.05.2001 р. «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» п. 13 особа, яка вселилась до наймача як член сім'ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання. Проте, після дослідження всіх доказів по справі та підтвердження факту мешкання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім'єю не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_1 з 2007 року проживав в АДРЕСА_4, разом з ОСОБА_2 однієї сім'єю, вони вели спільно господарство разом сплачували комунальні послуги. При цьому, зауважили, що ОСОБА_2 мав поганий стан здоров'я, а ОСОБА_1 сам викликав йому лікарів, покупав ліки та після смерті ОСОБА_2 повністю поніс витрати по його похованню.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2.

Згідно особового рахунку НОМЕР_2, виданого ЖКП «Жилкомплекс», ОСОБА_2 з 12.12.1963 року по 22.03.2009 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4. Крім того, відповідно до вказаного особового рахунку за вказаною адресою також з 16.12.2008 року зареєстрований ОСОБА_1, що також підтверджується довідкою, виданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, від 26.03.2018 року за №14-126-0391.

У відповідності до акту від 21.12.2017 року, складеного КСН «Староміський», ОСОБА_1 мешкав із своїм дядею - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4, з січня 2007 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешкає за вказаною адресою по теперішній час.

Листом заступника голови Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 27.11.2017 року за №47-67481-47-6 було відмовлено ОСОБА_1 у зміні договору найму жилого приміщення, у зв'язку з відсутністю підтвердження родинних стосунків з наймачем ОСОБА_2

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16.02.2018 року, ОСОБА_1 з 09.09.2003 року належить 8/400 частка квартири АДРЕСА_1.

В той же час, відповідно до договору дарування від 11.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіною І.І., ОСОБА_1 подарував ОСОБА_12 належну йому ј частину квартири АДРЕСА_1.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

На підставі ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з правової позиції Верховного суду України (постанова Верховного Суду України від 11 липня 2012 року № 6-60цс12) у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР). У разі вселення особи до жилого приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування цим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилася як член сім'ї наймача. При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Відповідно до ст. 106 ЖК повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

З аналізу перелічених норм, вбачається, що в осіб, які в установленому законом порядку вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що ОСОБА_1 набув усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_4, оскільки в установленому законом порядку вселився до наймача - ОСОБА_2 як член його сім'ї - племінник, за вказаною адресою зареєстрований з 16.11.2008 року, при цьому як було встановлено з січня 2007 року останні спільно мешкали однією сім'єю, оскільки були пов'язані спільним побутом, позивач здійснював догляд за померлим та поніс витрати на його поховання. Крім того, на даний час ОСОБА_1 не має жодного іншого житла, окрім квартири за адресою: АДРЕСА_4.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64,65 ЖК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права користування, третя особа: ЖКП «Жилкомплекс», задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Хараджа