Справа № 2-348/10
Номер провадження № 6/240/12/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Щербак Ю.В.,

за участі секретаря Осадчої Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка подання Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про розшук боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання Олександрівського РВ ДВС Головного управління юстиції у Донецькій області про оголошення розшуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2(Леніна),81.

В поданні зазначено, що в Олександрівському РВ ГУЮ у Донецькій області знаходиться виконавче провадження № 39063465 з примусового виконання виконавчого листа № 2-348 від 27 травня 2010 року, виданого Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: доньок Крістіни,ІНФОРМАЦІЯ_3, та Ксенії,ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно,але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Боржник не виконує своїх зобовязань, заборгованість по аліментам, станом на 1 квітня 2018 року складає 29456,59 грн.

Заходами примусового виконання місце проживання боржника встановити неможливо, бо за місцем реєстрації він фактично не проживає, про що складено відповідний акт державного виконавця від 28 лютого 2018 року.

За рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 27 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано таким ,що втратив право користування житловим приміщенням за місцем своєї реєстрації,рішення набрало законної сили 6 квітня 2018 року.

На підставі викладеного , заявник просить винести ухвалу про розшук боржника.

Начальник Олександрівського РВ ДВС в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі.

В силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив таке.

Олександрівським районним судом Донецької області видано виконавчий лист № № 2-348 від 27 травня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: доньок Крістіни,ІНФОРМАЦІЯ_3, та Ксенії,ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно,але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,встановлений законодавством України,починаючи з 22 квітня 2010 року,та провадити до повноліття дітей.

Відповідно до ч.1ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець, згідно ч.1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 10 вищевказаного Закону визначено перелік заходів щодо примусового виконання рішення суду одним із яких є розшук боржника.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Постановою державного виконавця від 21 грудня 2016 року виконавчий лист № 2-348 було прийнято до виконання виконавчого провадження, але доказів підтвердження про вручення копії цієї постанови боржнику не надано.

В поданні зазначається ,що на виклики до державного виконавця боржник не з`являється, проте докази про виклик боржника відсутні. Крім того, державним виконавцем не реалізовано право ,у випадку неявки боржника без поважних причин , звернутися до суду щодо застосування приводу ( п.14ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

За актом державного виконавця від 28 лютого 2018 року боржник відсутній за місцем реєстрації по вул.Центральна (Леніна),81 с.Петрівка Друга Олександрівського району Донецької області, де зазначено ,що може перебувати в Бахмутському районі Донецької області,але ця інформація не перевірена державним виконавцем. Будь-які інші відомості щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи відсутні,хоча в матеріалах виконавчого провадження наявний запит до Петрівської Другої сільради ,відповідь на який до теперішнього часу не отримано.

Згідно рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 27 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано таким ,що втратив право користування житловим приміщенням за місцем своєї реєстрації,рішення набрало законної сили 6 квітня 2018 року. Втім,відомості про виконання цього рішення суду відсутні.

З наданого розрахунку заборгованості по аліментам та квитанціям (містяться в матеріалах виконавчого провадження) вбачаться,що останнім часом боржник сплачує аліменти,тому звернувшись до відповідних органів та установ є можливість зясувати його місце знаходження.

В наданих матеріалах виконавчого провадження відсутні докази ,які б підтверджували подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки в банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника ,в той час як ,відповідно до ч.5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження»,під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Тобто ,звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

Суду не надано доказів,які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, суд вважає подання не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 травня 2018 року.

Суддя Щербак Ю.В.