Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/5517/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1318/18 Галущенко Ю.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Титан», третя особа: директор КП «Титан» ОСОБА_4, про визнання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та зобов'язання скасувати наказ, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Титан», третя особа: директор КП «Титан» ОСОБА_4, про визнання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та зобов'язання скасувати наказ, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він перебуває у трудових відносинах з КП «Титан», де діє первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» працівників КП «Титан», головою якої обрано його.

03.02.2004 року його прийнято на посаду сторожа КП «Титан».

06.08.2016 року його незаконно звільнили.

Рішенням Шевченківського районного суду від 01.02.2017 року наказ про його звільнення визнано незаконним та поновлено його на роботі.

03.07.2017 року його ознайомлено з наказом № 306 від 30.06.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани за невиконання наказу по підприємству № 164 від 10.04.2017 року та обов'язків, визначених робочою інструкцією сторожа.

Зазначає, що дисциплінарне стягнення є незаконним у зв'язку з суттєвим порушенням роботодавцем засад трудового права.

Наказ № 164 від 10.04.2017 року, невиконання якого ставиться йому за провину, прийнятий роботодавцем на зміну суттєвих умов праці без погодження з профспілковою організацією, тому, на його думку є незаконним.

Вказує, що відповідачем порушена процедура накладення дисциплінарного стягнення щодо нього, без отримання погодження профспілкової організації, головою якої було обрано його, чим йому завдана моральна шкода.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати наказ № 306 від 30.06.2017 року КП «Титан» про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності незаконним та зобов'язати відповідача скасувати наказ, стягнути з КП «Титан» на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2017 рок в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

КП «Титан» Запорізької міської ради на зазначену апеляційну скаргу подало відзив у якому вказало, що суд першої інстанції правильно розглянув справу, встановив повно та всебічно обставини справи. Також зазначало, що строк притягнення позивача до дисциплінарного стягнення ними не пропущено, який починається з дня виявлення проступку, тобто з дня коли керівнику стало відомо про його вчинення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 06.03.2015 року перебуває у трудових відносинах з КП «Титан».

Наказом № 116 від 17.03.2017 року позивач був поновлений на роботі на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2017 року, яке на час розгляду даної справи оскаржується відповідачем у касаційному порядку.

10.04.2017 року директором КП «Титан» був виданий наказ № 164 «Про закріплення службового мобільного телефону», з яким позивач ознайомлений під підпис 16.04.2017 року.

Цим наказом, який є обов'язковим для виконання згідно п.4.4 Робочої інструкції сторожа № 3-р 2016 року, з якою позивача під розпис ознайомлено 27.03.2017 року, за службою сторожів КП «Титан» закріплено мобільний телефон та зарядний пристрій до нього та сим-карту з визначеним номером, п.3.2,3.4. наказу зобов'язано сторожів, в тому числі ОСОБА_3, при виконанні виробничих завдань по охороні об'єкту службовий мобільний телефон постійно мати при собі, відповідати на всі вхідні дзвінки на службовий мобільний телефон.

Згідно доповідної начальника дільниці ОСОБА_5 на ім'я директора КП «Титан», 04.05.2017 року при зміні сторожів він вимагав пояснень від ОСОБА_3 причин невиконання останнім наказу № 164 відповідати на всі вхідні дзвінки на службовий мобільний телефон, на що ОСОБА_6 у зневажливій формі повідомив, що відповідати не бажає.

Згідно доповідних начальника служби сторожів ОСОБА_7 на ім'я директора КП «Титан», 11.05.2017 року, 16.05.2017 року, 22.05.2017 року, ОСОБА_3 під час виконання службових обов'язків не виконував наказ № 164 відповідати на всі вхідні дзвінки на службовий мобільний телефон, що є підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

В своїх поясненнях від 31.05.2017 року на ім'я директора КП «Титан», ОСОБА_3 зазначив, що згідно наказу № 164 від 10.04.2017 року виданий службовий телефон та зарядний пристрій він прийняв і утримує у належному стані в приміщенні сторожів, носити його при собі через електромагнітне випромінювання, що шкодить здоров'ю та може привести до злоякісних хвороб, відмовляється.

Наказом № 306 від 30.06.2017 року ОСОБА_3 за невиконання вимог наказу № 164 від 10.04.2017 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Крім того, ОСОБА_3, є головою ППО ВПС «Захист справедливості» працівників КП «Титан», проте відповідачем оскаржуваний наказ виданий без попереднього узгодження з цією профспілковою організацією.

Так, КП «Титан» звернулось за відповідною згодою, як до ППО ВПС «Захист справедливості» працівників КП «Титан», так і до вищестоящого органу цієї профспілки ВПС «Захист справедливості».

ВПС «Захист справедливості» відповіді у встановлений законом строк відповідачу не надав, а відповідь ППО ВПС «Захист справедливості» працівників КП «Титан», надана КП «Титан» на подання шляхом надіслання протоколу засідання профспілкового комітету цієї організації від 22.06.2017 року, відповідно до якого відмовлено у притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.

Згідно за ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу /обрання, затвердження і призначення на посаду/ даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяці з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатності або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідно до перевірки дисциплінарного проступку позивачем було призначено та проводилось службове розслідування. Більш того, зазначений вище проступок допущений позивачем, ніякої додаткової перевірки по своїй суті не потребував, необхідно лише було зібрати необхідні документи передбачені трудовим законодавством, а саме доповідні, відібрати пояснення тощо.

Фактично днем виявлення порушення допущеного позивачем є 11.05.2017 року, 16.05.2017 року та 22.05.2017 року. День виявлення проступку і день його фіксування поняття не тотожні.

З урахуванням встановлених законодавством строків притягнення особи до дисциплінарної відповідальності відповідачем повинне було застосувати заходів для своєчасного фіксування виявленого проступку та негайного надіслання цього акту керівнику КП «титан».

Враховуючи викладене, колегія вважає, що відповідачем пропущено строк встановлений для притягнення позивача до дисциплінарного стягнення, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення цих вимог.

В іншій частині колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки відповідних доказів на їх підтвердження не наведено.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2017 року по цій справі в частині відмови у задоволенні позову в частині визнання наказу № 306 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» незаконним» скасувати та в цій частині прийняти постанову наступного змісту: «Визнати незаконним частково наказ № 306 від 30.06.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідності» та скасувати його в частині оголошення сторожу ОСОБА_3 догани.»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Дата складання повної постанови 14 травня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: