Справа № 357/3685/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

за участі представника позивача Холодової Л.А.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Банк « Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що 01 березня 2007 року між сторонами укладено Кредитний договір №01-07-И/40, згідно якого відповідач отримав кредитні ресурси у розмірі 42 800,00 доларів США із цільовим призначенням - для придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 Термін виконання зобов'язання до 26 лютого 2027 року з оплатою відсотків за користування кредитними ресурсами по ставці - 11,6% річних на суму залишку заборгованості по основному боргу. В забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором №01-07-И/40 01 березня 2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку позивачу передано двокімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 26 січня 2016 року загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_3 перед банком складає 53 236,55 доларів США та 765 367,31 грн.

Уточнивши позовні вимоги в заяві від 27.03.2018 р. / а.с.185/ , представник позивача за довіреністю Хрлодова Л.А. просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,7 кв.м, житловою - 28, 9 кв.м, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, визначеною в порядку ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» на рівні 240 278,00 грн в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за Кредитним договором №01-07-И/40 від 01 березня 2007 року в розмірі 53 236,55 доларів США та 765 367,31 грн, яка включає в себе : суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40 109, 24 дол.США ; суму заборгованості по відсотках в розмірі 13 127,32 дол.США ; заборгованість по щомісячній комісії в розмірі 821,32 грн ; заборгованість по пені в розмірі 764 545,97 грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 подала до суду відзив/ а.с.156-161/ та заперечення на відповідь на відзив з додатками / а.с.176-183/, які , серед іншого, містять заяву про застосування наслідків спливу трирічного строку позовної давності до вимог за основним зобов»язанням по кредитному договору №01-07-И/40 від 01.03.2007 р. так і за забов»язаннями його забезпечення - договором іпотеки від 01.03.2007 р., оскільки банк у вимозі від 11.02.2013 р. змінив строк виконання зобов»язань по кредитному договору - до 25 лютого 2013 року та зажадав від позичальника дострокового повернення всіх кредитних ресурсів, а тому строк позовної давності витік 25.02.2016 р., а банк звернувся до суду з даним позовом 15.03.2016 р., тобто, з пропуском цього строку, просила в позові відмовити.

При вирішенні спору судом встановлені наступні фактичні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між сторонами укладено Кредитний договір №01-07-И/40, згідно якого відповідач отримав кредитні ресурси у розмірі 42 800,00 доларів США із цільовим призначенням - для придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 Термін виконання зобов'язання до 26 лютого 2027 року з оплатою відсотків за користування кредитними ресурсами по ставці - 11,6% річних на суму залишку заборгованості по основному боргу / а.с.14-22/

В забезпечення виконання позичальником ОСОБА_3 зобов»язань перед банком за кредитним договором № 01-07-И/40 між АТ « Банк « Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 01.03.2007 р. укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець ОСОБА_3 передав в заставу / іпотеку/ іпотекодержателю АТ « Банк « Фінанси та кредит» належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,7 кв.м, житловою - 28, 9 кв.м. Згідно п.5 договору іпотеки узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 240 278 грн./ а.с.23-26/

За розрахунками банку, за період з 01.03.2007 р. по 26 .01. 2016 року загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_3 перед АТ « Банк « Фінанси та кредит» складає 53 236,55 доларів США та 765 367,31 грн, яка включає в себе : суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40 109, 24 дол.США ; суму заборгованості по відсотках в розмірі 13 127,32 дол.США ; заборгованість по щомісячній комісії в розмірі 821,32 грн ; заборгованість по пені в розмірі 764 545,97 грн./ а.с.29-41/

28.01.2013 р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Кредитний договір №01-07-И/40 від 01.03.2007 р. , за якою позичальник зобов»язується з 28.01.2013 р. до 26.02.2027 р. погашати заборгованість по кредитних ресурсах щомісячними ануїтетними платежами в сумі 498,91 дол.. США та додатково до щомісячного платежу до 27.01.2018 р. щомісячно по 113,41 дол. США в погашення нарахованих та неоплачених відсотків / а.с.189-191/

Однак, в зв»язку з систематичним порушенням умов Кредитного договору від 01.03.2007 р. та Додаткової угоди № 1 від 28.01.2013 р. 11 лютого 2013 року банк направив позичальнику вимогу № 9-244-200/457 про дострокове повернення кредитних ресурсів в розмірі 41 430,24 дол. США, заборгованість по відсотках 6 804,32 дол. США , щомісячну комісію в розмірі 410,67 грн. протягом десяти банківських днів, тобто, до 25 лютого 2013 року / а.с.181/, тобто, в порядку п.3.4. Кредитного договору змінив кінцевий термін виконання позичальником своїх зобов»язань з 26.02.2027 р. на 25.02.2013 р.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Організаційно- правові засади задоволення вимог кредитора за рахунок предмета іпотеки врегульовано Законом України «Про іпотеку».

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ст.ст. 12, 33, 39, 40 вказаного Закону. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Перевіряючи наявність у відповідача боргових зобов'язань, на задоволенні яких шляхом продажу предмету іпотеки наполягає позивач, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику в тимчасове платне користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 42 800,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 11,6 процентів річних.

Відповідно до п.2.3 Кредитного договору, кредитні ресурси отримані Позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням - для придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м.

Відповідно до п.1 Іпотечного договору вказана квартира стала предметом іпотеки.

Сторона відповідача не заперечує факт отримання кредитних ресурсів від позивача та наявність кредитної заборгованості.

Станом на 26 січня 2016 року загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_3 перед АТ « Банк « Фінанси та Кредит» складає 53 236,55 доларів США та 765 367,31 грн.

Відповідно до п.3.4 Кредитного Договору, Банк має право припинити видачу Кредитних ресурсів, відмовити Позичальнику у продовженні строку дії цього Договору, а також вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору, у випадку б) Позичальник в період дії цього Договору порушував будь-які умови цього Договору, у тому числі коли Позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним та/або на сплату процентів і комісійної винагороди, відповідно до пунктів 3.2., 4.3, 4.4, 4.7, 4.8.

У випадку вимоги Банку про дострокове повернення Кредитних ресурсів та сплату процентів Позичальник зобов'язаний здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором, тобто повернути отримані Кредитні ресурси та сплатити всі проценти протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання вимоги банку. Банк може повідомляти Позичальника по телеграфу, шляхом відправлення рекомендованих листів з повідомленням або шляхом доставки нарочним Позичальнику за вказаною адресою. Дострокове повернення Кредитних ресурсів та сплата процентів не звільняють Позичальника від відповідальності, передбаченої розділом 6 цього Договору, за порушення умов цього Договору.

Скориставшись своїм правом вимоги на дострокове повернення всіх кредитних ресурсів, позивач 11 лютого 2013 року змінив кінцевий термін виконання зобов»язань, встановивши його до 25 лютого 2013 року. Тому, саме з цієї дати у банка виникло право на звернення до суду за захистом своїх прав. Позивач звернувся до суду з даним позовом 15.03.2016 р. / а.с.59 конверт /

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.11.2016 року, справа №6-1174цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою по захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Зідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги/ стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо/

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна заява подана позивачем 15.03.2016 р. після спливу 25.02.2016 р. позовної давності до вимог за забов»язаннями відповідача по Кредитному договору №01-07-И/40 від 01.03.2007 р., які є основними. Оскільки зобов»язання за договором іпотеки є похідними / додатковими/ від основних зобов»язань за кредитним договором, так як договір іпотеки є договором забезпечення , щодо них також 25.02.2016 р. сплив строк позовної давності, а тому в задоволенні позову АТ « Банк « Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити в зв»язку з спливом позовної давності на підставі ст.ст. 256,257, 266, 267 ЦК України.

Ззідно ст.141 ЦПК України суд залишає судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 261, 264, 266, 267, 509, 525, 526, 553,559, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити Публічному акціонерному товариству « Банк « Фінанси та Кредит» в задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 04.05.2018 р.

Суддя Л. М. Кошель