Справа № 496/102/18
Провадження № 2/496/587/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, за цивільною справою за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 105219,32 грн.

Разом із позовною заявою, позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» було подано до суду заяву про забезпечення позову, за якою він просить суд: накласти арешт у межах суми заборгованості за кредитом в розмірі 105219,32 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування заяви представник ПАТ КБ «Приват Банк» зазначив, що відповідач тривалий час не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення коштів за кредитним договором, та задля запобігання передачі права власності на його майно на користь третіх осіб просить суд накласти арешт вказаних шляхом.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено у п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши подану позивачем заяву та матеріали справи, суд дійшов до висновків про те, що заявником не доведено суду, що існує реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду у подальшому, суду не доведено належними та допустимим доказами, що відповідач вживає будь-яких заходів щодо відчуження свого майна, та взагалі відсутні відомості про право власності на будь-яке майно відповідачу.

Також як вбачається з позовних вимог заявлених позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» предметом спору є грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача відповідно до договору кредиту, у звязку з чим вимоги заявника щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно суперечить вимогам п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України,так як зазначене майно не є предметом спору.

Слід також зазначити, що сума позову 105219,32 грн. є незначною у порівнянні із вартістю усього зазначеного майна на яке позивач бажає накласти арешт, а види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи все вищевикладене, у заяві позивача слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149-157, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У заяві представника позивача про забезпечення позову, за цивільною справою за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

У хвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

26 квітня 2018 року