АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 766/4301/17 Головуючий у першій інстанції Гаврилов Д.В.
Номер провадження 22-ц/791/767/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В., Семиженка Г.В.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 березня 2018 року ухвалене в складі судді Гаврилова Д.В. в цивільній справі 766/4301/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради служба у справах дітей про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Виконавчий комітет Дніпровської у м. Херсоні ради служба у справах дітей, в якому просив зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; визначити способи участі у вихованні доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування, а саме побачення два рази на тиждень: в суботу та неділю з 10.00 до 13.00 години за місцем проживання або перебування доньки; зобов'язати відповідача не перешкоджати відвідувати доньку в час знаходження її в закладах лікування, оздоровлення та інших місцях її тимчасового перебування у визначені судовим рішенням дні.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що він та відповідачка з 23.09.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають спільну дитину, доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Питання щодо розірвання шлюбу між сторонами не вирішувалося, однак фактичне проживання з відповідачкою припинено. Після припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з матір'ю, яка почала створювати штучні перешкоди стосовно прийняття батьком участі у вихованні доньки, її відвідуванні.

Позивач зазначає, що коли він приходить до будинку, де проживає його донька, відповідачка не відкриває йому двері, на дзвінки не відповідає, ображає ненормативною лексикою, а іграшки та подарунки, які він приносить для доньки викидає йому в слід.

Посилаючись на те, що його права як батька порушуються просить задовольнити заявлені ним вимоги.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на необ'єктивність та необгрунтованість підходу суду до вирішення справи просить скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Скарга обгрунтована тим, що судом не надано оцінки висновку органу опіки та піклування, яким визначено доцільним встановити спілкування позивача з донькою кожної суботи місяця з 10.00 до 12.00 години за місцем перебування дитини. Також поза увагою суду залишився той факт, що позивач характеризується позитивно, не має шкідливих звичок, дуже любить свою доньку і переживає через неможливість бачити дитину. Крім того, вважає, що відносини між батьками не повинні бути перепоною у спілкуванні дитини з батьком.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача, доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених, просила скаргу задовольнити, рішення суду скасувати.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду заперечила проти задоволення скарги, вважала її безпідставною, а рішення суду законним та обгрунтованим.

Представник третьої особи, Лісовик Л.О. в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне визначити порядок спілкування батька з дитиною у спосіб, наведений у висновку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обгрунтованість судового рішення, що оскаржується в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6)

Судом також встановлено, що сторони разом не проживають.

Дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1

Між сторонами існує тривалий особистий конфлікт.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між сторонами існує серйозний конфлікт, майже кожний візит позивача до відповідачки закінчується бійкою, тілесними ушкодженнями, тому визначення побачень батька з дитиною може вплинути на її психічне здоров'я і завдати дитині істотної шкоди.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Згідно з частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Питання взаємовідносин між батьками та дитиною також регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема статтями 141,151, 153, 157-159, якими передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як на підставу звернення з даним позовом, ОСОБА_2, посилається на те, що відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, даний факт відповідачка не заперечувала в судовому засіданні як суду першої інстанції так і в апеляційному суді.

В той же час, відповідач ОСОБА_3 не довела, що саме в інтересах доньки вона не бажає, щоб батько дитини спілкувався з дитиною та приймав участь у її вихованні.

Відповідно до п.2 ст.159 Сімейного Кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Як вбачається із висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 кожну суботу місяця з 10.00 до 12.00 години за місцем перебування дитини (а.с.29)

Виходячи з пріоритетних інтересів дитини, з права того із батьків, який проживає окремо від дитини на спілкування з нею, колегія суддів дійшла висновку, що конфліктні стосунки, які виникли між відповідачкою та позивачем не можуть бути підставою для позбавлення батька права спілкування з малолітньою донькою. При вирішенні спору не встановлено, що поведінка позивача по відношенню до дитини є жорстокою, не встановлено також, що спілкування позивача з донькою зашкодить інтересам дитини.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для втручання держави у особисті немайнові права батька та дитини щодо їх спілкування між собою, їх особистих стосунків, гарантованих ст.8 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, з врахуванням небажання відповідачки на спілкування позивача з малолітньою дитиною, наявність між батьками дитини конфліктних ситуацій особистого характеру, які перешкоджають їм діяти виключно в інтересах дитини, колегія суддів вважає за можливе визначити порядок спілкування ОСОБА_2 з його донькою, запропонований органом опіки та піклування, однак в присутності іншої особи - представника Дніпровської районної у м. Херсоні ради.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 березня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 можливість приймати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_2 час спілкування з донькою ОСОБА_4 кожної суботи місяця з 10:00 години до 12:00 години за місцем перебування дитини в присутності іншої особи - представника Дніпровської районної у м. Херсоні ради.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повний текст судового рішення складений і підписаний 18 травня 2018 року.

Головуючий Л.В. Базіль