пр. № 2/759/163/18
ун. № 759/2925/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Пятничук І.В.,

з участю секретаря Медвідчук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Шевченко Т.Л., Кацідим В.О., Гаврилюк М.В.,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовму засіданні в м.Києві заяву представника Дочірнього підприємства «Веймакс Україна» Гаврилюк М.В. про скасування заходів забезпечення позову вжитих відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2016 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Стиль-Блюз», ДП «Веймакс Україна», треті особи: Київська міська рада, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, Київський апеляційний адміністративний суд, ТОВ «Явір- Житлобуд 2», ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, вселення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернувся 24.02.2016 р. до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Стиль-Блюз», ДП «Веймакс Україна», та просив суд постановити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що номер квартири АДРЕСА_1 зазначений в акті прийому передачі №47-МП від 03.11.2011 р. змінений на АДРЕСА_1, визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №НИ-1237 укладений 09 вересня 2014 р. між ТОВ «Стиль-Блюз» та ДП «Веймакс Україна», вселити ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_1.

Одночасно з поданням вказаного позову позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій останній просив, в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2016 р. заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на кв. АДРЕСА_1.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 17 серпня 2016 р. апеляційну скаргу ДП «Веймакс Україна» відхилено, а ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2016 р. залишено без змін.

06.12.2017 р. представник ДП «Веймакс Україна» Гаврилюк М.В. звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту накладеного майна та вказуючи на необґрунтованість застосування заходів забезпечення позову, не співмірність їх заявленим позовним вимогам, а також на те, що забезпечуючи позов ОСОБА_6 суд фактично наклав арешт на майно яке належить на праві власності юридичній особі, чим порушуються права власника.

В судовому засіданні представники відповідачів заявлені вимоги щодо скасування заходів забезпечення позову підтримали та просили їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення даної заяви заперечував.

Представник третьої особи КАСУ проти задоволення даної заперечувала.

Представники третіх осіб Київської міської ради, Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, ТОВ «Явір- Житлобуд 2», та третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому суд вважає можливим розглянути заяву в їх відсутності.

Суд, дослідивши обставини викладені в заяві про скасування заходів забезпечення позову, вислухавши думку учасників судового розгляду з приводу даної заяви, вважає, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з заявлених позовних вимог, позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що номер квартири АДРЕСА_1 зазначений в акті прийому передачі №47-МП від 03.11.2011 р. змінений на АДРЕСА_1, визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №НИ-1237 укладений 09 вересня 2014 р. між ТОВ «Стиль-Блюз» та ДП «Веймакс Україна», та вселити його до квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, однозначно вбачається, що квартира АДРЕСА_1, є предметом спору який виник між позивачем та відповідачами і вирішується в судовому порядку.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Однак, вивчивши заявлені позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що скасування заходів забезпечення позову в даному випадку буде передчасним, оскільки в даному випадку суд не починаючи розгляд справи по суті позбавлений можливості пересвідчитись що необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову відпала, а тому вважає за доцільне в задоволенні заяви представника ДП «Веймакс Україна» Гаврилюк М.В. відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Дочірнього підприємства «Веймакс Україна» Гаврилюк М.В. про скасування заходів забезпечення позову вжитих відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2016 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її винесення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 10.05.2018 р.

Суддя І.В.Пятничук