АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/7227/16-ц Головуючий І інстанції - Зяброва О.Г.
Провадження № 22ц/790/354/18 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
Категорія: відшкодування шкоди
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» та приватного підприємства «КОНТИНЕНТ» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна», приватного підприємства «КОНТИНЕНТ», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2016 року ОСОБА_4 звернувся у суд з позовом до приватного підприємства «КОНТИНЕНТ», ОСОБА_3, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог та залучення у якості співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна», просив суд стягнути: з ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна» у якості страхового відшкодування матеріального збитку на користь позивача суму у розмірі 50000 грн.; стягнути солідарно з ПП «КОНТИНЕНТ» та ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 22707,46 грн. та витрати, повязані із проведенням автотоварознавчої експертизи у розмірі 1585,80 грн.; та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000 грн., спричинену відповідачем ОСОБА_3, а також стягнути з відповідачів у дольовому порядку витрати, повязанні із сплатою судового збору у розмірі 2120,93 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 21 червня 2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобіля марки «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є позивач, з автомобілем «ГАЗ-3302022», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який на праві власності належить ПП «Континет». В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень та згідно висновку ХНДІСЕ ім. М.С.Бокаріуса вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 72707,46 грн. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Автомобіль ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований, що підтверджено полісом № АЕ/6882846 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий 06.12.2015 року ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна».

Крім того, позивач зазначав, що в результаті ДТП йому було завдано моральних страждань, які він просить відшкодувати, вважаючи винним у їх заподіянні ОСОБА_3.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Суд вирішив: стягнути з ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна» на користь ОСОБА_4 50000 грн. 00 коп. в якості страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнути солідарно з ПП «КОНТИНЕНТ» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 24293 гривні 26 коп.; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна», ПП «КОНТИНЕНТ», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі у розмірі 742 гривні 93 коп. у дольовому співвідношенні, тобто: з ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна» - 371 грн. 47 коп.; з ПП «КОНТИНЕНТ» - 185 грн. 73 коп.; з ОСОБА_3- 185 грн. 73 коп. з кожного. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 12 вересня 2017 року ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна» та ПП «КОНТИНЕНТ» звернулися з апеляційними скаргами.

Вважають рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також зазначають на невідповідність висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_3 просить судове рішення в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди, скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені цих позовних вимог, а також стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.

Вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що відносини ОСОБА_3 та ПП «КОНТИНЕТ» формувалися цивільно-правого договору про що свідчить керування транспортного засобу, що належить юридичній особі. Оскільки неправомірного заволодіння транспортного засобу не відбувалося, то лише на підприємство, як володільця джерела підвищеної небезпеки, покладено обовязок по відшкодуванню матеріальної шкоди.

Крім того, окремо звертає увагу, що судом було порушено норми ст.ст. 10,11,57,58,212 ЦПК України.

Суд надав перевагу доказам позивача, відхиляючи та не беручи до уваги докази надані іншими учасниками справи.

Судом не надано належної оцінки обставинам, що мають суттєве значення для справи.

ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення визначеного страхового відшкодування та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «PZU Україна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 15 522, 16 грн.

Вказує, що висновки суду першої інстанції в частині визначення страхового відшкодування спростовується як висновком експерта ХНДІСЕ, так і ремонтною калькуляцією № 226/16, складеною ТОВ «Сервіс Україна».

ПП «КОНТИНЕНТ» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПП «КОНТИНЕНТ» відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ПП «КОНТИНЕНТ» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22 707, 46 грн. , судових витрат у розмірі 185,73 грн. та витрат повязаних з проведенням авто товарознавчої експертизи у розмірі 1585,80 грн., відмовити.

Вказує, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт. Отже не погоджується щодо стягнення судом вартості відновлюваного ремонту, оскільки вартість відновлювального ремонту не є розміром збитків визначених відповідно до реальної вартості втраченого майна. Також зазначає, що розмір матеріальної шкоди, завданий власнику автомобіля згідно висновку експерта №7686 становить саме 35083,46 грн., що в межах ліміту відповідальності страховика, а отже підстави для відшкодування іншими відповідачами відсутні.

Крім того, суд першої інстанції в рішенні не розмежував відшкодування матеріальної шкоди та витрати повязані з проведенням автотоварознавчої експертизи, які відносяться до судових витрат.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив залишити рішення районного суду без змін.

Представник ПП «Континент» підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Проти інших апеляційних скарг не заперечував, зазначив, що учасники справа мають скористатися таким правом.

Представник ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Проти задоволення інших апеляційних скарг заперечував.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що скарги ОСОБА_3 та Пр АТ СК «ПЗУ Україна» не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ПП «Континент» підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України ( в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди рішення суду не оскаржується, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині, у тому числі щодо солідарної відповідальності відповідачів ОСОБА_3 та ПП «Континент».

Однак з таким висновком судова колегія частково не погоджується з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами , що 21.06.2016 року приблизно о 12-45 ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ -330202, реєстраційний номер НОМЕР_3, рухаючись по вул. Роганській біля будинку №149/1 в м.Харкові, виконуючи розворот ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю Subaru Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_4, під управлінням водія ОСОБА_4, який рухався у попутному напрямку. Водій ОСОБА_3 своїми діями порушив п.10.4 ПДР України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року набрала законної сили та відповідно до вимог частини 6 статті 82 ЦПК України (ч. 4 ст. 61 ЦПК України, в редакції на час розгляду справи), є преюдиціальною при розгляді цієї справи.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 червня 2016 року, транспортний засіб «Subaru Legasy», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_5, зазнав механічних пошкоджень.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження ХНІІСЄ ім..проф.Бокаріуса № 7686 від 22.08.2016 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Subaru Legasy», реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП складає 35 083,46 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Legasy», реєстраційний номер НОМЕР_4 складає 72 707, 46 грн.

Витрати, понесені позивачем по сплаті вартості висновку, складають суму 1 585,80 коп., ( а.с. 21).

Автомобіль ГАЗ 330202, 2008 року випуску, державний номерний знак ВМ 1061АК, кузов № 2252, згідно з обліковими даними ЄДР МВС зареєстровано за ПП «Континент».( а.с. 186).

Відповідно до довідки ПП «Континент» від 04.04.2017 р. ОСОБА_3 не працював на даному підприємстві з моменту заснування. ( а.с. 137).

06.12.2015 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПП «Континент» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6882846, який є діючим на 21.06.2016 р. ( далі Поліс) ( а.с. 173). Застрахованим згідно Полісу є транспортний засіб «ГАЗ 330202» державний номерний знак ВМ 1061АК. Страхова сума ( ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну встановлена 50 000,00 грн, розмір франшизи 0(нуль).

21.06.2016 року ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку, в звязку з пошкодженням транспортного засобу Subaru Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що підлягає стягненню 50 000 грн. у рахунок страхового відшкодування матеріальної шкоди

До сфери обовязкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2, 36.4, 36.5., 36.6 Закону № 1961-IV, страховик керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» стосовно того, що страхове відшкодування підлягає стягненню в розмірі 15 522, 16 грн, який визначено в звіті від 30.06.2016 року, який складено ТОВ «СОС Сервіс Україна» на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Визначаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з висновку експертного автотоварознавчого дослідження ХНІІСЄ ім..проф.Бокаріуса № 7686 від 22.08.2016 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_4 складає 72 707, 46 грн. Витрати, понесені позивачем по сплаті вартості висновку, складають суму 1 585,80 коп.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» зазначає, що висновок експерта №7686 стосовно того, що транспортний засіб Subaru Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_4 мав сліди відновлювального ремонту на момент ДТП 21.06.2016 року, не спростовує твердження відповідача.

Вказані висновки про те, що зазначені обставини експертом не враховані, є лише припущенням апелянта і не приймаються апеляційним судом з огляду на положення ч.6 ст. 81 ЦПК України, незявлення відповідачем клопотань про проведення експертизи та ненаданням інших доказів з метою підтвердження чи спростування таких припущень.

Судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім доказам щодо розміру матеріальної шкоди у сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, виходив з того, що на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Оскільки відповідно до ст. 22 ЦК України втрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі є збитками, а відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдану майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, суд першої інстанції правильно визнав позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки страхової суми, передбаченої лімітом недостатньо для відшкодування повної суми збитків.

Однак, з висновком суду першої інстанції щодо солідарного стягнення матеріальної шкоди з ПП «Континент» і безпосереднього заподіювача шкоди - Куб ракова Д.В., судова колегія погодитися не може.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Солідарну відповідальність перед потерпілими несуть особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру (статті 543, 1190 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль ГАЗ -330202, реєстраційний номер НОМЕР_3 зареєстровано за ПП «Континент». Під час ДТП за кермом автомобіля ГАЗ -330202, реєстраційний номер НОМЕР_3, знаходився ОСОБА_3, який постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. ОСОБА_6 не перебував у трудових відносинах з ПП «Континент» на час скоєння ДТП.

Отже, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову до ПП «Континент» і до ОСОБА_3 та про солідарне стягнення відшкодування матеріальної шкоди та відшкодування збитків, повязаних з отриманням експертного автотоварознавчого дослідження з відповідачів ПП «Континент» та ОСОБА_3

За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову до ПП «Континент», задовольняючи апеляційну скаргу ПП «Континент» та залишаючи апеляційні скарги ОСОБА_3 та ПрАТ СК «PZU Україна» без задоволення.

Рішення суду першої інстанції у відповідності до п.п.1,4 частини 1 статті 376 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року підлягає зміні.

Враховуючи, що в позові до ПП «Континент» відмовлено та апеляційна скарга ПП «Континент» судом апеляційної інстанції задоволена, за правилами ч.1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України, понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1 423,56 грн. грн. необхідно стягнути з позивача.

Також, відповідно до нового розподілу судових витрат з ОСОБА_3 та ПрАТ СК «PZU Україна» на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі по 362 грн. 67 коп., з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу приватного підприємства «КОНТИНЕНТ» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року змінити.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» на користь ОСОБА_4 50 000 (пятдесят тисяч) гривень у рахунок страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 22 707 (двадцять дві тисячі сімсот сім) гривень 46 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» на користь ОСОБА_4 у якості відшкодування збитків, повязаних з отриманням експертного авто товарознавчого дослідження № 7686 від 22.08.2016 року по 929 (дев1ятсот двадцять девять) гривень 40 копійок, з кожного.

У задоволені позову ОСОБА_4 до приватного підприємства «КОНТИНЕНТ» відмовити.

Рішення в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «PZU Україна» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі по 362 (триста шістдесят дві) 67 копійки, з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного підприємства «КОНТИНЕНТ» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 423 (одну тисячу чотириста двадцять три) 56 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_2