Справа № 654/381/18
Провадження № 2/654/454/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Охтень А.А.,

при секретарі Ільєнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 09.10.2007 року по 07.04.2011 року. В період шлюбних відносин у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина залишилась проживати з матірю. Рішенням Голопристанського районного суду від 07.03.2012 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2011 року і до повноліття дитини. Однак, належного виконання свого обовязку утримувати дитину ОСОБА_2 не забезпечив, внаслідок чого за вказаним зобовязанням має заборгованість станом на 31.12.2017 року в сумі 27541,60 грн. В звязку з несвоєчасною та не в повному обсязі сплатою аліментів, позивач, на підставі ст. 196 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2 неустойку, яка виникла в період з 19 жовтня 2011 по 31.12.2017 року в сумі 9284,88 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позові та наполягала на їхньому задоволенні в повному обсязі.

Відповідач в останнє судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно на належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. В судовому засіданні від 26.04.2018 р. позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що сплачував колишній дружині аліменти на утримання їхньої спільної дитини, однак вказані виплати були здійснені не через орган виконавчої служби. В звязку з цим, вважав, що розмір його боргу по аліментам, як і розмір заборгованості по пені є недостовірним та підлягає перерахунку.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про можливе часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 026918.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ № 054004, сторони являються батьками малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

07 квітня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджено відповідним свідоцтвом серії 1-КГ № 047622.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.03.2012р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.10.2011р. і до повноліття дитини.

На підставі вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який в подальшому був предявлений до примусового виконання до Голопристанського ВДВС.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно наданої державним виконавцем довідки-розрахунку по виконавчому листу №2108/1500/2011, встановлено, що розмір боргу ОСОБА_2 по зобовязанням щодо сплати аліментів на утримання своєї малолітньої доньки за період з 19.10.2011 по 31.12.2017р. становить в загальній сумі 27541,60 грн. Заборгованість нарахована по квитанціям, які знаходяться у виконавчому провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 лютого 2016 р. у справі N 6-1477цс15; від 16 березня 2016 р. у справах N 6-2589цс15, N 6-300цс16; від 1 червня 2016 р. у справі N 6-535цс16).

Суд не приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок, оскільки він здійснений з порушенням вищевикладених норм, а саме в частині здійсненого нарахування за серпень 2017р. в якому відповідачем було здійснено сплату 2000 грн. Таким чином, даний документ не в повній мірі відображає дійсні суми заборгованості відповідача по розміру неустойки та не може бути належним доказом.

Внаслідок викладених обставин, судом був проведений власний розрахунок, в результаті якого загальний розмір пені відповідача склав 8830,14 грн., з яких за 2011 рік 188,37 грн., за 2012 1006,82 грн., за 2013 1332,02 грн., за 2014 1408,17 грн., за 2015 1470,02 грн., за 2016 1668,14 грн., за 2017 1756,60 грн.

Згідно ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач вищевказаних процесуальних норм не виконав, оскільки не надав суду доказів, які б підтверджували сплату ним аліментів, а відтак його заперечення суд визнає необґрунтованими та не приймає їх до ваги, як такі, що позовних вимог позивача не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 8830 (вісім тисяч вісімсот тридцять) грн. 14 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5