Справа № 525/465/18
Провадження № 2-о/525/11/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2018 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Лисенко Н.В., за участю секретаря Хоменка М.М., заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася 24 квітня 2018 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

З заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в селищі Ярославський Хорольського району Приморського краю. В 1963 році батьки заявника переїхали з цього селища до Великобагачанського району Полтавської області на постійне місце проживання. З 1 липня 1978 року по 1 липня 1979 року заявник навчалася у Полтавському кооперативному училищі, а у травні 1988 року по переселенню заявник ОСОБА_1 разом зі своєю сімєю поїхала до селища Дмитрівка Чернігівського району Приморського краю, де працювала до 1990 року.

21 серпня 1991 року заявник ОСОБА_1 приїхала до своїх батьків в с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області, де зареєстрована та проживає по даний час. 26 серпня 1991 року заявник ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу Комунар на посаду доярки, а в 1992 році вона по сімейним обставинам змушена була поїхати до м. Владивосток Приморського краю, де 10 лютого 1993 року народилася її дочка ОСОБА_3. Коли доньці було 9 місяців заявник ОСОБА_1 повернулася до с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області. В заяві ОСОБА_1 вказує, що вона є громадянкою України.

В 2017 році заявник ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного сектору Державної міграційної служби України в Полтавській області із заявою про отримання громадянства України її донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за територіальним походженням, однак заявнику було відмовлено в цьому та рекомендовано надати рішення суду щодо факту її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Посилаючись на вищевикладені обставини заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити факт постійного проживання її, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Ярославський Хорольського району Приморського краю, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року відкрито провадження по справі.

В судових засіданнях 10 травня та 16 травня 2018 року заявник ОСОБА_1 заяву підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, що в ній викладені та просила суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Полтавській областіОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1 та вказала, що законодавством України на сьогоднішній день не визначений орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження, а у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, подається відповідне рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, заслухавши показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6., вивчивши та дослідивши матеріали справи, і ,давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08. 1991 року підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбаченi факти, які встановлюються в судовому порядку, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки в ч. 2 цієї ж статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має такий склад сімї: дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, онук ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, дочка ОСОБА_3 Вячеславівна, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, онука ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, дочка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає в м. Київ, онука ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_10, проживає в м. Київ, онук ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_11 (a.c.14).

В свідоцтві про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, зазначено, що вона народилася в м. Владивосток Приморського краю, батьком записаний ОСОБА_14, а матірю - ОСОБА_1 (a.c.7).

Випискою з домової книги с. Стефанівщина Степанівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та актом від 9 жовтня 2017 року складеного депутатом Великобагачанської селищної ради Великобагачанської обєднаної територіальної громади Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_15, в присутності двох свідків ОСОБА_16,та ОСОБА_17 , підтверджується той факт, що ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_9 ) ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно постійно проживала на території України в с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області з 21 серпня 1991 року, з цієї виписки також вбачається, що ОСОБА_1 4 грудня 1991 року вибула до м. Владивосток, а 21 грудня 1993 року повернулася до с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.9,10-12,13).

З оглянутою в суді трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що вона прийнята в члени колгоспу "Комунар " 26.08.1991 року.

З повідомлення № 22/2622 від 17 жовтня 2017 року Великобагачанського районного сектору Державної міграційної служби України в Полтавській області, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що однією з підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону України Про громадянство України є постійне проживання особи або визначених цією статтею Закону кровноспоріднених родичів на території України до 24 серпня 1991 року. Вказаний факт має бути доведений документально. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території України подається відповідне рішення суду. Враховуючи, що картка прописки форми 16 (або її копія ) та /або поквартирна картка форми 17 або загальні домові / погосподарські книги сільських /селищних рад) не є документами, які в установленому порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року (а.с.15).

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України ОСОБА_3 залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення, її матері ОСОБА_1

Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства є Закон України Про громадянство України та Указ Президента України Питання організації виконання Закону України Про громадянство України від 27 березня 2001 року № 215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Заявник ОСОБА_19 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, виданим Великобагачанським РВ УМВС України у Полтавськеій області

06.06.2000 року( а.с.5).

Відповідно до ст. 8 Закону України Про громадянство України особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" , або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_13, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно п. 40 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, один із батьків якої постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили під час його постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_13, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і яка є особою без громадянства або іноземцем (частина друга статті 8 Закону), один із батьків дитини або опікун чи піклувальник подає документи, передбачені підпунктами а г пункту 39 цього Порядку, а також: а) копію свідоцтва про народження дитини або інші документи, що засвідчують родинні стосунки дитини з тим із батьків, який постійно проживав на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документ, що підтверджує факт постійного проживання одного із батьків дитини на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

У пункті 44 вищевказаного Порядку зазначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду підтвердили, що ОСОБА_1, дійсно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, про що їм відомо особисто. Їх показання узгоджуються з записами в домовій книзі, трудовій кгижці та іншими дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання громадянства України її дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за територіальним походженням.

Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов до висновку, що є підстави в судовому порядку встановити факт постійного проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України станом на 24 серпня 1991 року, у звязку з чим суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.,8 Закону України Про громадянство України" Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, ст.ст.263-265, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, жительки с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області вулиця Паркова, 46, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава вул. Пушкіна, 63, про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки селища Ярославський Хорольського району Приморського краю, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -