Справа № 132/796/18
Провадження № 2/132/396/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16.05.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання виконавчого напису №20867 від 16.11.2017 року таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що 01.06.2004 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № VIH0G002020211, відповідно до умов якого банк надав їй у кредит грошові кошти в сумі 19000 доларів США на строк до 01.06.2014 року.

На забезпечення кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 01.06.2004 року № б/н, відповідно до умов якого, позивачці було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру №2 , що знаходиться за адресою вул. Жовтнева, 29, в м. Калинівка, Вінницької області.

Відповідно до п.11 договору іпотеки сторони оцінили предмет іпотеки в розмірі 154746,00 грн.

В зв'язку з порушенням ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, банк в 2013 році звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором.

13.03.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області прийнято рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року в розмірі 49032,02грн., а саме: 5185,50 доларів США, що складає 41447,7 грн. заборгованість по тілу кредиту; 684,73 долара США, що складає 5473,05грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2111,07 грн. - пеня.

На виконання вказаного рішення суду Калинівським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист від 18.04.2014 року №132/4041/13-ц, який банком було пред'явлено до виконання до органів ВДВС.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.05.2014 рішення суду виконано в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 29.04.2014 року №к24/Т78. Дані обставини були встановлені судом у справі №132/3569/14, в рамках якої банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 5440,89 доларів США з яких: 3035, 27 доларів США - заборгованість за кредитом, 2027,14 доларів США - прострочені відсотки та 378,48 доларів США - пеня, за тим самим кредитним договором. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 15.01.2015 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01.10.2015 року, в задоволені позову ПАТ «Приватбанк» було відмовлено. Вказаним рішенням суд встановив наступні обставини: «….ПАТ КБ «Приватбанк» скористався своїм правом дострокової вимоги за кредитним договором, а рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.03.2014 року було достроково стягнуто не лише прострочену заборгованість по тілу кредиту та відсоткам, але й усе тіло кредиту, яке підлягало поверненню що також підтверджується і розрахунком заборгованості. Тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 3035,27 доларів США задоволенню не підлягають, оскільки це потягне за собою подвійне стягнення тіла кредиту. Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором також не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що після дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості строк договору закінчився...». Таким чином, судовими рішеннями, які набули законної сили достеменно встановлено, що у ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» відсутня будь-яка заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року, в зв'язку з повним виконанням умов договору.

23.01.2018 року ОСОБА_1 отримала від Калинівського ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження №55599996, відкритого на підставі виконавчого напису №20867, виданого 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Як вбачається з постанови ВДВС, виконавчим написом стягується з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 395602,06 грн. за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року, яка складається з: 3035,27 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 5449,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6655,83 доларів США - заборгованість по пені.

В зв'язку з тим, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню позивачка звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності від 13.12.2016 року ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги заявлені позивачкою підтримує повністю. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, хоча про дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, наявні в матеріалах справи, згідно відзиву на позовну заяву від 28.03.2018 року просить відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Згідно наданої заяви № 262/01-16 від 20.03.2018 року просить справу розглянути в його відсутність.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився. Згідно поданого відзиву на позовну заяву від 10.04.2018 року при вирішенні справи покладається на думку суду.

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовільнити з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01.06.2004 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № VIH0G002020211, відповідно до умов якого банк надав позивачці у кредит грошові кошти в сумі 19000 доларів США на строк до 01.06.2014 року.

На забезпечення кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 01.06.2004 року № б/н, відповідно до умов якого, позивачці було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру №2 , що знаходиться за адресою вул. Жовтнева, 29, в м. Калинівка, Вінницької області.

Відповідно до п.11 договору іпотеки сторони оцінили предмет іпотеки в розмірі 154746,00 грн.

В зв'язку з порушенням ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, банк в 2013 році звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором.

13.03.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області прийнято рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року в розмірі 49032,02грн., а саме: 5185,50 доларів США, що складає 41447,7 грн. заборгованість по тілу кредиту; 684,73 долара США, що складає 5473,05грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2111,07 грн. - пеня.

На виконання вказаного рішення суду Калинівським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист від 18.04.2014 року №132/4041/13-ц, який банком було пред'явлено до виконання до органів ВДВС.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.05.2014 року рішення суду виконано в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 29.04.2014 року №к24/Т78. Дані обставини були встановлені судом у справі №132/3569/14, в рамках якої банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 5440,89 доларів США з яких: 3035, 27 доларів США - заборгованість за кредитом, 2027,14 доларів США - прострочені відсотки та 378,48 доларів США - пеня, за тим самим кредитним договором. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 15.01.2015 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01.10.2015 року, в задоволені позову ПАТ «Приватбанк» було відмовлено. Вказаним рішенням суд встановив наступні обставини: «….ПАТ КБ «Приватбанк» скористався своїм правом дострокової вимоги за кредитним договором, а рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.03.2014 року було достроково стягнуто не лише прострочену заборгованість по тілу кредиту та відсоткам, але й усе тіло кредиту, яке підлягало поверненню що також підтверджується і розрахунком заборгованості. Тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 3035,27 доларів США задоволенню не підлягають, оскільки це потягне за собою подвійне стягнення тіла кредиту. Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором також не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що після дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості строк договору закінчився...». Таким чином, судовими рішеннями, які набули законної сили достеменно встановлено, що у ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» відсутня будь-яка заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року, в зв'язку з повним виконанням умов договору.

Дані обставини в силу норм ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.

А відтак, договірні зобов'язання між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року припинились на підставі норм ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

23.01.2018 року ОСОБА_1 отримала від Калинівського ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження №55599996, відкритого на підставі виконавчого напису №20867, виданого 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Як вбачається з постанови ВДВС, виконавчим написом стягується з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 395602,06 грн. за кредитним договором № VIH0G002020211 від 01.06.2004 року, яка складається з: 3035,27 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 5449,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6655,83 доларів США - заборгованість по пені.

Даний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.

За загальним правилом ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2 . З пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. А відтак, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису -надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17 та постанові Верховного Суду - КЦС від 23.01.2018 року у справі №61-154св18.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому, боржник, так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку та може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Рішенням Калинівського районного суду від 15.01.2015 року у справі № 132/3569/14 встановлено факт відсутності боргу у ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору №VIH0G002020211 від 01.06.2004 року в зв'язку з його виконанням.

Як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення становить 4852 дні, а саме, з 01.06.2004 року по 13.09.2017 року. При цьому, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01.10.2015 року у справі № 132/3569/14 встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» скористався своїм правом дострокової вимоги за кредитним договором, а рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.03.2014 року було достроково стягнуто не лише прострочену заборгованість по тілу кредиту та відсоткам, а й усе тіло кредиту, яке підлягало поверненню. Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам та пені також не підлягають задоволенню в зв'язку з тим, що після дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості строк договору закінчився.

Таким чином, нотаріусом було порушено вимоги ст. 88 Закону України «Пре нотаріат» згідно якої, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років.

З огляду на вищевикладене, виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 16 листопада 2017 року №20867 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки, зобов'язання за кредитним договором №VIH0G002020211 від 01.06.2004 року припинилось в силу норм ст. 599 ЦК України.

Як зазначалось вище, з метою забезпечення виконання кредитного договору №VIH0G002020211 від 01.06.2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір 01.06.2004 року № б/н, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру №2, що знаходиться за адресою вул. Жовтнева, 29, в м. Калинівка, Вінницької області, яка складається з вітальні 2-1, кухні 2-2, коридору 2-3, кімнати 2-4, ванни 2-5, туалету 2-6, вітальні 2-7, кімнати 2-8,2-9, підвалу 1, площею 13,8 кв.м, фундамент Ф, частина сараю Б, площею 43 кв.м, погріба П/Б, гаража В, житлова площа квартири 51,6кв.м, загальна площа 96,9кв.м.

В силу норм ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 15, 16, 599 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Калинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання виконавчого напису №20867 від 16.11.2017 року таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати виконавчий напис від 16 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №20867, про стягнення 15140,41 доларів США, що складає 393802,06 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту яка складається з 3035,27 доларів США, 5449,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6655,83 доларів США - заборгованість по пені та зитрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Визнати припиненим договір іпотеки від 01 червня 2004 року № б/н, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 01 червня 2004 року № VIH0G002020211.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 284 ЦПК України.

Суддя: