Справа № 308/3470/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.06.2017 року у виконавчому провадженні №52486938 (боржник ОСОБА_3),-

ВСТАНОВИВ:

АТ «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1, звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною скаргою мотивуючи її тим, що 22.03.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримало постанову старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2017 року за виконавчим провадженням №52486938 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором у сумі 35039,00 грн. та суми судового бору у розмірі 346,92 грн. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в результаті вжитих заходів здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна належного боржникові виявилися безрезультатними. Стягувач вважає, що старшим державним виконавцем Ярешко Д.В. вказану постанову від 29.06.2017 року винесено з порушенням норм матеріального права, а тому така має бути скасована.

Скаржник вказує, що є мотиви вважати, що державним виконавцем боржник не був повідомлений належним чином про початок примусового виконання рішення. До того ж,державним виконавцем всупереч вимогам ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України «Про виконавче провадження» станом на 27.09.2016 на дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження) не було направлено на адресу стягувача АТ «РОДОВІД БАНК» постанови про відкриття виконавчого провадження, тому Банк не має доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження, оскільки Ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, яку скаржником не було отримано від державного виконавця, чим порушено право щодо доступу учасників виконавчого провадження та про хід виконаннярішення.

Окрім того, старшим державним виконавцем Ярешко Д.В., на думку скаржника, по виконавчому провадженню №52486938 не здійснені всі можливі заходи щодо розшуку майна боржника та самого боржника. При цьому, звертає увагу суду на ту обставину, що в змісті оскаржуваної постанови від 29.06.2017 року державним виконавцем не зазначено жодних дій та заходів, які останнім вчинено/вжито в процесі виконавчого провадження за даним виконавчим документом, невідома інформація щодо вжитих заходів для розшуку самого боржника, не застосовано привід, у разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, оскільки виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу із залученням в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, що передбачено п.15 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем в порядку п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не було подано заяву до суду за встановленням тимчасового обмеження праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням, не було надіслано запитів до відповідного Управління державної міграційної служби про місце реєстрації боржника за зазначеною адресою та щодо наявності у боржника закордонних паспортів для виїзду за межі України. Крім того, державним виконавцем не подавалось подання до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Вчинивши виконавчі дії у обсязі, який зазначений у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу та власне винісши оскаржувану постанову, державний виконавець грубо проігнорував не лише вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Державним виконавцем, зокрема, не було вжито належних заходів по розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідного відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника у шлюбі, до Інспекції державного технічного нагляду у Київській області про наявність у боржника чи його жінки автомототранспортних засобів, тракторів, дорожньо-будівельної та сільськогосподарської техніки, до ДПС шодо підтвердження інформації про реєстрацію боржника приватним підприємцем, до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, до Відділу виконавчої дирекції ФСС НВВ ПЗ про надання інформації щодо отримання страхових виплат, до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності тощо, до Державної комісії цінних паперів та фондового ринку, до відповідного підрозділу міграційної служби України з приводу надання відомостей про місце реєстрації боржника і на разі відсутності таких не було вжито заходів по розшуку боржника, до Державної нотаріальної контори для отримання ОСОБА_4 з Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення її у реєстр як спадкоємця, до відповідного Відділу архітектури щодо виявлення майна боржника (павільйонів, кіосків), до відповідного управління (відділу) житлового господарства (сільської ради) про надання довідки Форми №3 (про зареєстрованих та мешкаючих осіб), безпосередньо до самого боржника про наявність йому майна чи коштів, що належить йому, та яке знаходиться у інших осіб (дебіторська заборгованість), до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку, до Державної авіаційної служби України про наявність зареєстрованих за боржником чи його дружиною цивільних повітряних суден.

Викладене у сукупності, на думку АТ «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1, вказує на те, що старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №52486938 оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно та неправомірно і, що мали місце бездіяльність та неправомірна дія, що у свою чергу вказує на упередженість та безвідповідальне ставлення до покладених на державного виконавця Законом України Про виконавче провадження» обовязків і що є недопустимим.

За таких обставин АТ «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1, просить:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 29.06.2017 року по виконавчому провадженню №52486938;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.06.2017 року по виконавчому провадженню №52486938;

- зобовязати старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №52486938.

В судове засідання представник скаржника - АТ «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1, не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, але подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але його неявка у відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Згідно наданого суду письмового відзиву, державний виконавець Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 скаргу не визнає, просить відмовити у її задоволенні, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови його дії є правомірними, вчинені у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи та надані суду копії матеріалів виконавчого провадження, оцінивши належність та допустимість доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частинами 1 та 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакцій, чинній на момент звернення до суду) визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Стягувачем АТ «РОДОВІД БАНК» у порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.449 ЦПК України скаргу подано до Ужгородського міськрайонного суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи те, що скаржник оскаржувану постанову державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 29.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві отримав лише 22.03.2018 року, а до суду звернувся 29.03.2018 року (про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті), суд вважає, що стягувачем строк звернення до суду з зазначеною скаргою, визначений п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України, не пропущено.

Судом встановлено, що 05 березня 2013 року Ужгородським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №712/11271/12 про «Стягнути з ОСОБА_3 (ін..№НОМЕР_1) на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором №2/АК-098.07.2 від 24.04.2007 року в розмірі 32863,08 грн., з яких: 24934,28 грн. - по тілу кредиту; 3141,61 грн. - по відсотках; 3888,27 грн. пені; 898,91 грн. - три проценти річних. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором №2/AK-098.07.2 від 24.04.2007 року в розмірі 1829 грн., яка складається: 1564,88 грн. - боргу за платою за проведення розрахунків; 44,08 грн. 3%річних; 103,28 грн. - інфляційних втрат; 166,74 грн. - пені за платою за проведення розрахунків. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» 346,92 грн. судових витрат.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

03 жовтня 2016 року вказаний виконавчий лист №712/11271/12 від 05.03.2013 року стягувачем, АТ «РОДОВІД БАНК», був повторно предявлений на виконання до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Згідно заяви про прийняття виконавчого листа до виконання вих..№25-11-б.б./4725 від 27.09.2016 року стягувач просив стягнути з боржника ОСОБА_3 залишок суми заборгованості у розмірі 6146,05 грн., оскільки в результаті продажі на електронних торгах заставного майна на рахунок АТ «РОДОВІД БАНК» зараховано 28892,95 грн.

03 жовтня 2016 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25, Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент подання заяви) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до положень ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частиною 3 статті 18 цього Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження за ЄДРВП: 52486938 з примусового виконання виконавчого листа №712/11271/12 слідує, що 24.10.2016 року державним виконавцем керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження. Копію вказаної постанови направлено боржнику та відповідним реєструючим установам.

Окрім цього, державним виконавцем у відповідності до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» було здійснено ряд запитів, а саме: до ДФС України та Пенсійного фонду України, Територіального сервісного центру № 2141 МВС України в Закарпатській області, відділу в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області. За результатами надходження відповідей з'ясувалося, що за Боржником ОСОБА_3 транспортні засоби зареєстрованими не значаться, зареєстрованих земельних ділянок у власності не має, також встановлено, що фізична особа платник податків з таким податковим номером на обліку в органах ДПІ не перебуває, не отримує доходів, заробітної плати та пенсій, у божника відсутні відкриті рахунки у банківських установах.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №88308163 від 29.05.2017 року, за боржником ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира за адресою м. Ужгород, вул. Гвардійська, 25/32. Однак у відповідності до п.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі якщо сума, підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення на стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Разом із тим, 15 червня 2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації та проживання боржника за адресою: м.Ужгород, вул. Гвардійська, 25/32, з метою перевірки майнового стану ОСОБА_3, де встановлено, що за даною адресою у останнього відсутнє рухоме майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого документу.

З огляду на наведене, можна стверджувати, що державним виконавцем були вичерпані усі заходи щодо виконання виконавчого документу, однак оскільки у Боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, виконання останнього не виявляється можливим, 29.06.2017 року старшим державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено повернення виконавчого документа стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що державний виконавець Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області в ході виконання виконавчого листа №712/11271/12 від 05.03.2013 року діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, не порушуючи право стягувача АТ «РОДОВІД БАНК», а тому скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 258, 259, 260, 263, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.06.2017 року у виконавчому провадженні №52486938 (боржник ОСОБА_3), - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4