Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/541/18

2/330/320/2018

"18" травня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого Гусарової В.В.

при секретарі Колєдаєвої Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивач в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона відповідно до договору дарування будинку від 26 лютого 2018 року є власником житлового будинку № 35 по вул. Лисконоженка с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області. Попередній власник будинку ОСОБА_4, який в свою чергу мешкає разом із позивачем, дозволив відповідачу в 2012 році зареєструватися за адресою належного на той час йому будинку. В 2015 році відповідач вийшла заміж і з зазначеного часу почала проживати в смт Якимівка за вказаною в позові адресою. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою будинку, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивач не може оформити житлову субсидію тощо. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні, відповідач не є членом сім»ї позивача в сенсі ст.. 64 ЖК України

В добровільному порядку відповідач зніматись з реєстраційного обліку за адресою будинку, який належить позивачу, не бажає у зв'язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав.

У позові позивачка просила визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачу у здійсненні нею свого права користування належного її будинком № 35 по вул. Лисконоженка с.Новоданилівка Якимівського району Запорізької області, а саме шляхом перебування зареєстрованою нею за адресою будинку, який належить позивачу.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання до судового засідання до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд ухвалив слухати справу за відсутністю відповідача.

У судовому засіданні були вивчені насту3пні докази по справі :

-Паспорт позивача ( а.с.6)

-договір дарування будинку ( а.с.7-8)

-витяг з державного реєстру речових прав ( а.с.9)

- довідка про те, що відповідач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 35 ( а.с.11)

-Довідка ТОВ «Акімжилсервіс» про те, що ОСОБА_3 мешкає без реєстрації за адресою смт. Якимівка запорізької області та сплачує комунальні послуги за вказаною адресою.

-Поштові повідомлення про отримання відповідачем за адресою смт. Якимівка Запорізької області вул..Паркова б. 36. ( а.с.15,21)

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" "Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого, згідно вимог статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння,підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи ' законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки".

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" : У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають міме власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між; власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також: членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлам, що є наслідками припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 35 по вул. Лисконоженко в с.Новоданилівка Якимівського району Запорізької області, (а.с.7-9) . Також у вказаному будинку зареєстрована відповідач. (а.с.11) З 2015р відповідач не проживає за місцем реєстрації(а.с 12)

Що стосується позовної вимоги щодо відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачу у здійсненні нею свого права користування належного її будинком № 35 по вул. Лисконоженка с.Новоданилівка Якимівського району Запорізької області, а саме шляхом перебування зареєстрованою нею за адресою будинку, який належить позивачу , суд вважає, що задоволення вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком достатньо для захисту його право користування ( ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ).,

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405,317,319 ЦК України, ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод користування житловим приміщенням

- задовольнити частково .

Визнати ОСОБА_3 особою, яка втратила право користування будинком № 35 по вул. Лисконоженка с.Новоданилівка Якимівського району Запорізької області

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення . Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: