АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

17 травня 2018 року

м. Харків

справа № 619/2407/17

провадження № 22-ц/790/2315/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - Харківський національний університет імені ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Північно-східний офіс Держаудитслужби

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківського національного університету імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Північно-східний офіс Держаудитслужби про стягнення вартості навчання в аспірантурі, за апеляційною скаргою Харківського національного університету імені ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року (головуючий суддя Калмикова Л.К.) -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача з подальшим перерахуванням коштів до державного бюджету вартість навчання в аспірантурі в розмірі отриманої стипендії за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року в сумі 20001,32 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач наказом університету була зарахована до аспірантури за державним замовленням строком до 14.11.2017. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем виплатив стипендію на загальну суму 20001,32 грн. 30 листопада 2015 року відповідача відраховано з аспірантури за власним бажанням.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем виконано індивідуальний план аспіранта за 2014-2015 навчальний рік у повному обсязі, надав відповідний звіт, який позитивно затверджено Вченою радою факультету математики і інформатики.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ХНУ імені ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду мотивована тим, що рішення є незаконним, необґрунтованим таким що підлягає скасуванню. Рішення суду ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом неповно зясовано обставини у справі, що мають істотне значення для вирішення спору по суті. Вказує, що відповідачем не надано поважних причин невиконання індивідуального плану роботи, разом з тим суд не врахував, що між університетом та відповідачем виникли договірні відносини, щодо яких суд повинен був застосувати норми цивільного законодавства.

Висновок суду щодо виконання індивідуального плану аспіранта у повному обсязі є помилковим, так як відповідач звітувала лише за перший рік навчання.

Судом першої інстанції не враховано, те що ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання виконувати індивідуальний план аспіранта протягом всього строку навчання з 15.11.2014 по 14.11.2017 представити десиртацію до захисту до 15.11.2017.

Посилання суду у рішенні на те, що відповідач аспірант до підписання звіту науковим керівником не має відношення не свідчить про те, що вона не повинна відшкодувати вартість навчання в аспірантурі у розмірі 20001,32 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, зазначає, що нею були надані суду документи, що підтверджують виконання нею індивідуального навчального плану, а також факт звітування на засіданні Вченої ради. Звертає увагу суду на те, що науковий керівник не може керуватися лише власним бажанням при атестації аспіранта, а повинен зважати на виконання ним індивідуального плану, крім того Вчена рада контролює не тільки аспірантів а і наукових керівників. У відзиві на апеляційну скаргу посилається не те, що мала виконувати план лише до моменту відрахування за власним бажанням 30.11.2015, тобто у 2014-2015 навчальному році.

До апеляційного суду надійшов відзив від третьої особи, в якому Північно-східний офіс Держаудитслужби просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що під час проведення ревізії було встановлено, що відрахування аспірантки ОСОБА_3 призвело до недоотримання коштів державним бюджетом, які складаються з виплаченої стипендії аспірантці у розмірі 20001,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що наказом Харківського національного університету імені ОСОБА_1 від 10.11.2014 № 0302-3/607 ОСОБА_3 з 15.11.2014 було зараховано до аспірантури університету на навчання з відривом від виробництва на денну форму навчання за спеціальністю №01.05.02 математичне моделювання та обчислювальні методи строком до 14.11.2017 (а.с. 7).

17 листопада 2014 року між університетом та ОСОБА_3 було укладено Угоду № 0302-011 про підготовку аспіранта денної форми навчання за рахунок державного замовлення (далі - Угода) з терміном виконання індивідуального плану роботи до 15 листопада 2017 року (а.с.8).

Відповідно до п.п. 1.1-1.3. п.1 умов Угоди університет зобов'язався забезпечити, зокрема, якісну наукову підготовку аспіранта згідно з індивідуальним планом, наукове керівництво та виплату державної стипендії відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 2.3. Угоди ОСОБА_3 в свою чергу, взяла на себе зобов'язання виконати індивідуальний план роботи, до 15.11.2017 р. представити дисертацію до захисту до Спецради, відповідно до пункту 2.1. Угоди - дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, згідно із законодавством України відшкодувати вартість навчання в разі відрахування за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин.

10 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулася з заяву на імя проректора з наукової роботи про відрахування її з аспірантури з відривом від виробництва 30 листопада 2015 року за власним бажанням (а.с. 10).

Відповідно витягу з наказу № 3002-3/694 від 01.12.2015 року на підставі заяви та витягу з протоколу №11 від 10.11.2015засідання кафедри прикладної математики засідання Вченої ради факультету, витягу з протоколу Президії первинної профспілкової організації студентів від 24.11.2015, витягу з протоколу засідання Правління Наукового товариства студентів, аспірантів від 26.11.2015 ОСОБА_3 за власним бажанням 30 листопада 2015 року відраховано з аспірантури (а.с.9).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 р. № 309 (надалі Постанова КМУ) затверджено «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» (далі Положення), яке регламентує діяльність у галузі підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів і є обов'язковим для всіх вищих навчальних закладів та наукових установ України незалежно від їх підпорядкованості та форми власності.

Пункт 22 Положення містить перелік підстав для відрахування аспіранта з аспірантури. Так, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення.

Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи.

Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач відповідно до пункту 2.1 Угоди про підготовку аспіранта денної форми навчання за рахунок державного замовлення від 17 листопада 2014 року № 0302-011 (далі - Угода) взяла на себе зобов'язання відшкодувати вартість навчання у разі відрахування за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин.

Пунктами 2.4 і 2.5 Угоди передбачено, що відповідач зобов'язалася двічі на рік звітувати про хід написання дисертації та виконання плану на засідання Вченої ради факультету а також своєчасно подавати відділу аспірантури та докторантури індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи.

Матеріали справи містять документи, що підтверджують виконання відповідачем індивідуального навчального плану, а також факт звітування на засіданні Вченої ради факультету математики і інформатики, а саме витягу з протоколу № 10 від 20.10.2015 засідання Вченої ради факультету математики і інформатики Харківського національного університету імені ОСОБА_1 кафедри прикладної математики заслухали звіт ОСОБА_3 аспірантки першого року навчання, ухвалили затвердити наданий звіт та рекомендовано подальше навчання в аспірантурі атестованої аспірантки та посвідчення Харківського національного університету імені ОСОБА_1 Міністерства освіти і науки України № 16 від 22.06.2015 року ОСОБА_3 склала кандидатські іспити у 2015 році.

У пункті 40 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів зазначено, що науковий керівник аспіранта здійснює наукове керівництво роботою над дисертацією, контролює виконання затвердженого ним індивідуального плану та несе особисту відповідальність за якісне написання аспірантом дисертації.

Матеріали справи свідчать, що відповідача звільнено не з причин, зазначених в п. 22 Положення, що дає право позивачу на відшкодування вартості навчання, а за власним бажанням, тоді як така причина звільнення як підстава для відшкодування вартості навчання не передбачена.

Оскільки термін виконання зобов'язання, зазначеного у п. 2.5 не вказаний, то відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від пред'явлення вимоги. Такої вимоги відповідач не отримувала, тому зазначених документів до відділу аспірантури не надала.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги, суд ще раз констатує, що судовим розглядом у двох судових інстанціях не встановлено факту порушення відповідачем індивідуального плану аспіранта.

Судом апеляційної інстанції враховано, що угодою про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення від 17 листопада 2014 року не передбачено обовязок аспіранта щодо відшкодування стипендії за умову відрахування з аспірантури за власним бажанням, а також те, що у п. 22 Положення не зазначено таку причину відрахування із аспірантури, як звільнення з аспірантури за власним бажанням, яка може бути підставою для відшкодування вартості навчання.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави для покладення на відповідача ОСОБА_2 обовязку про відшкодування стипендії, відсутні.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 13, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Харківського національного університету імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 17 травня 2018 року