ун. № 759/728/18
пр. № 2/759/3484/18
08 травня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Пятничук І.В.,
з участю секретаря Медвідчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач в січні 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 15 лютого 2014 р. в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 250.
В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 15 лютого 2014 року між нею-позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 250. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, на даний час з грудня 2017 р. вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечитиме інтересам кожного, а тому на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.
Позивач в судовому засідання підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 15 лютого 2014 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 250.
З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сімї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї не можливе, сторони як вказує позивач з грудня 2017 р. проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 263, 265, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 15 лютого 2014 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про що зроблено актовий запис № 250 - РОЗІРВАТИ.
Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.В.Пятничук