Справа: 164/407/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 травня 2018 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «НФС» звернулося в суд із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 09 червня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Р07.201.73265, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 23900 гривень зі сплатою 1,99 % річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, відповідно до умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор ОСОБА_3) відпустив (передав у власність) Факторові (новому кредитору) з 17 листопада 2016 року, а ТОВ «НФС», згідно Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування та Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс", відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № Р07.201.73265 від 09 червня 2015 року, за яким ОСОБА_2 є боржником. Оскільки, на момент відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року сума заборгованості ОСОБА_2 становила 22588,28 гривень, а станом на 22 лютого 2018 року вона не сплачена, просили стягнути з ОСОБА_2 12038,28 гривень заборгованості та судовий збір по справі.

В судове засідання ТОВ "Нью Файненс Сервіс" свого представника не направили, проте подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримують із зазначених у заяві підстав, просять позов задовольнити повністю. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

Ухвалою Маневицького районного суду від 10 травня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача ОСОБА_2 та ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 пункту 1 ст. 512 ЦК України унормовано, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Судом установлено, що 09 червня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Р07.201.73265, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 23900 гривень зі сплатою 1,99 % річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, відповідно до умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор ОСОБА_3) відпустив (передав у власність) Факторові (новому кредитору) з 17 листопада 2016 року, а ТОВ «НФС», згідно Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування та Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс", відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № Р07.201.73265 від 09 червня 2015 року, за яким ОСОБА_2 є боржником (а.с. 9-11, 12, 13, 20-22, 23, 24, 25-30, 31).

Із матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості за кредитними договором № Р07.201.73265 від 09 червня 2015 року, загальна сума заборгованості станом на 22 лютого 2018 року становить 12038,28 гривень (а.с. 18).

Оскільки, в порушення статей 526, 530, 1054 ЦК України відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, суд приходить висновку про задоволення позову.

Крім того, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ "Нью Файненс Сервіс" підлягає стягненню 1762 гривні судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 58, 78, 81, 141, 265, 280-282ЦПК України, на підставі ст. ст. 526, 530, 629, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" () заборгованість за кредитним договором в сумі 12038 (дванадцять тисяч тридцять вісім) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" () 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_4