Справа №613/603/18 Провадження № 2/613/341/18
У Х В А Л А

11 травня 2018 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі управління державної казначейської служби у Богодухівському районі Харківської області, про стягнення майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Шалімова Д.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі ПП « ЮК « Право груп» до Держави Україна, в особі управління державної казначейської служби у Богодухівському районі Харківської області, про стягнення майнової шкоди, в якому позивач просить: стягнути з Держави Україна, в особі управління державної казначейської служби у Богодухівському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 завдану Державою Україна майнової шкоди у розмірі 121 724 грн. 99 коп.; стягнути з Держави Україна, в особі управління державної казначейської служби у Богодухівському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

До відкриття провадження у справі суддею Шалімовим Д.В. встановлені підстави для самовідводу, зважаючи на наступне:

Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року по справі № 613/459/15-ц було відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову, чим було завдано ОСОБА_1 майнову шкоду на суму 121 724 грн. 99 коп. Вказана ухвала суду стала причиною неможливості повернення позивачем своїх грошових коштів у розмірі 121 724 грн. 99 коп., які рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 02 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Таким чином, відповідач по справі № 613/459/15-ц ОСОБА_2 скористалася відсутністю будь-яких заборон чи обтяжень з боку Богодухівського районного суду Харківської області на належне їй майно та 15 червня 2015 року безперешкодно вжила заходів, що полягли у передачі на підставі відповідного договору дарування третій особі, майна належного їй на праві приватної власності, що в подальшому призвело до утруднення виконання рішення суду по даній справі. Представник позивача вважає, що неправомірними діями Богодухівського районного суду Харківської області позивачеві завдано майнову шкоду у розмірі 121 724 грн. 99 коп.

Таким чином, предметом даного позову є ухвала судді Богодухівського районного суду Харківської області Закопайла В.В. від 01 квітня 2015 року, яку позивач вважає необґрунтованою та незаконною і саме через ухвалення якої йому завдано майнову шкоду та порушено його права. Дані обставини викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді Шалімова Д.В. при вирішенні даної справи, оскільки він є суддею та головою Богодухівського районного суду Харківської області, який на думку позивача недотримався завдань та основних засад (принципів) цивільного судочинства, що призвело до завдання позивачеві майнової шкоди.

З урахуванням викладених обставин, з метою дотримання балансу інтересів між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, суддею Шалімовим Д.В. заявлений самовідвід.

Так, згідно з приписами ст. 39 ЦПК України, суддя зобовязаний заявити самовідвід з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Також, пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За таких обставин, вирішуючи питання про подальший розгляд справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу, з метою виключення у сторін сумнівів щодо обєктивності та неупередженості судді при вирішенні даного спору по суті, а також з метою дотримання прав сторін на гарантований законом безпосередній, справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 10, 33, 34, 36, 39, 40, ч. 3 ст. 41,ст.ст. 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявлений самовідвід суддею Богодухівського районного суду Харківської області Шалімовим Д.В. у цивільній справі №613/603/18 - задовольнити.

Справу №613/603/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, в особі управління державної казначейської служби у Богодухівському районі Харківської області, про стягнення майнової шкоди, передати для повторного авторозподілу відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ