Справа № 211/2401/14-ц
Провадження № 6/211/29/18
У Х В А Л А

іменем України

11 травня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,

розглядаючи заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_1, про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з відповідною заявою та просить поновити строк предявлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа у справі № 211/2401/14-ц від 24.11.2014 р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 12234,33 грн. для предявлення до Довгинцівського ВДВС для виконання рішення суду, посилаючись на бездіяльність Довгинцівського ВДВС, оскільки з моменту подання виконавчого документу для примусового виконання рішення суду жодного документу державного виконавця на адресу банку не надходило, тому стягувач був впевнений, що виконавчий лист перебуває на виконанні у відповідному виконавчому відділі та потреби в перевірці не було.

В судове засідання сторони не зявилися, повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, до суду надійшла заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 про розгляд справи за відсутності представника, на заявлених вимогах наполягає з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа була повідомлена належним чином.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників процесу, які були належним чином повідомлені, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку у відповідності до ст. 433 та п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 вересня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №б/ н від 12.09.2006 р. у розмірі 12234 гривні 33 копійки, а також судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с. 41).

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 45).

Виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, захист права повинен бути забезпечений судовими процедурами, які у свою чергу повинні бути справедливими.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Згідно п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 1 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Крім того, в листі від 25.09.2015р. «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» в пункті 7 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що згідно з ч. 1 ст.371 ЦПК підставою для поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання.

Заява про поновлення строку подається одночасно з предявленням виконавчого документа до суду, який його видав або до суду за місцем виконання.

Разом з тим, відсутність оригіналу виконавчого документа процесуально унеможливлює поновлення строку його предявлення.

Зважаючи на те, що положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред'являв банк виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Так, згідно матеріалів справи, на виконання зазначеного рішення суду, 24 листопада 2014 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від 20 серпня 2012 р. № 2587-О, отримано оригінали 2 виконавчих листів та копію рішення (а.с.45).

На виконання ухвали суду від 04 квітня 2018 р. про витребування доказів, до суду надійшло повідомленням Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.05.2018 р. №17354.

В обґрунтування повідомлення зазначено, що 26.03.2015 виконавчий лист №211/2401/14-ц був повернутий стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», про що державним виконавцем Ковальовим Є.О. було винесено постанову. Постанова сторонами не оскаржувалась. Виконавчий лист №211/2401/14-ц та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав нарочно 16.07.2015, вих №11488 від 13.07.2015, що підтверджується даними розносної книги для місцевої кореспонденції Довгинцівського ВДВС. Виконавчий документ повторно на виконання не надходив та на виконанні не перебуває.

До зазначеного повідомлення Довгинцівським ВДВС додано витяг з розносної книги щодо отримання 16.07.2015 р. представником ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаного листа з оригіналом виконавчого документа та витяґ з журналу реєстрації вихідної кореспонденції.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).

Так, згідно довідки без дати та номера ПАТ КБ «ПриватБанк», виданої керівником напрямку «Credit Collection» ОСОБА_4, дана довідка видана на підтвердження факту, що виконавчий лист №211/2401/14-ц від 24.11.2014 р. в ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутній, в документообороті юридичного відділу не перебуває та не значиться.

Однак вказаний доказ лише підтверджує факт відсутності виконавчого листа у стягувача, однак не підтверджує обставин втрати виконавчого документа і докази, що це підтверджують, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується, оскільки дані обставини мають суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються заявник, як на підстави для задоволення вимог, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 433 , п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.05.2018.

Суддя Д.М. Ніколенко