Справа № 194/418/18
Номер провадження № 2/194/266/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

секретаря судового засідання Шеймухової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що з відповідачем з 24 червня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року отримує аліменти у розмірі по 1/6 частині доходів відповідача на кожну дитину, та цим же рішенням припинено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3. З грудня 2017 року дочка ОСОБА_3 стала мешкати разом з нею, а відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_3. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, 29 жовтня 2000 року у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд та до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить розглядати справу за його відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони від сумісного життя мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_3 та копія рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року (а.с.6, 8-9).

Своє батьківство відповідач по справі не оспорює.

Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Згідно акту квартальної ОСОБА_9 та сусідів ОСОБА_10, ОСОБА_11 від 26 березня 2018 року, з ОСОБА_1 з грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 мешкає її дочка ОСОБА_3, 2000 року народження (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За таких обставин, та з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 29 березня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 179, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 19, 76, 264, 265, 268, 273, 274, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований та мешкає за адресою: Дніпропетровська область АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави на р/р 0001 в ГУК у м. Києві, , ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, призначення платежу: судовий збір, Код 22030106.

Згідно зі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.О. Корягін