Справа № 396/382/18
Провадження № 2/396/238/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10.05.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря судового засідання Корольової Ю.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_1, в інтересах держави в особі: Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області, Новоукраїнської центральної районної лікарні, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що Новоукраїнською місцевою прокуратурою встановлено, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2016 у кримінальному провадженні №0000908 ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік.

В ході слідства та судового розгляду встановлено, що 04 жовтня 2015 року близько 16 год. 40 хв., більш точного часу не встановлено, на автодорозі м. Новоукраїнка - с. Кам'яний Міст Новоукраїнського району, навпроти залізобетонної опори №183 гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2103-ЗНГ синього кольору 1975 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння та маючи в якості пасажирів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебував на місці переднього пасажира та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка перебувала, на сидінні ззаду, на не освітленій вулиці, рухався в напрямку м. Новоукраїнка, допустив зіткнення із деревиною з лівої сторони по ходу руху.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3, згідно з висновком судово-медичної експертизи №102 від 22.01.2016 року отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепної - мозкової травми, забої головного мозку середньої ступеня тяжкості, внутрішньомозгові крововиливи правої скроневої і потиличної частини невеликих розмірів, закрита травма шийного відділу хребта, ротаційного підвивиху першого шийного хребця зліва, перелому першого ребра з права, перелом правої ключиці з зміщенням відломків, саден м'яких тканин голови, тулуба кінцівок які по своєму характеру відносяться до категорії середньої ступені тяжкості потягнувши тривалий розлад здоров'я терміном більше 21 день.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №328 від 05.11.2015, рульове керування, ходова частини та гальмова система автомобіля ВАЗ 2103-ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в не працездатному стані. Ходова частина та гальмова система автомобіля ВАЗ 2103-ЗНГ на момент ДТП знаходиться в технічно-несправному, але працездатному стані.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №2225 від 17.12.2015, водію було заборонено експлуатувати даний транспортний засіб до усунення несправностей. Відповідно до вимог п.2.3 «Б» та п.12.1 Правил дорожнього руху України, він мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути втрати керованості автомобілем.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, під час експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Встановлено, що в ході судового розгляду ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та вирок Новоукраїнського районного суду від 11.02.2016 в апеляційному порядку не оскаржував.

Згідно інформації Новоукраїнської ЦРЛ від 23.02.2018 №288, ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні з 04.10.2015 по 07.10.2015 в реанімаційному відділенні Новоукраїнської ЦРЛ. Фактичні витрати на весь період лікування хворого складають 674 грн. 08 коп.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Основи Законодавства України про охорону здоров'я», фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Держбюджету України і місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Кошти з бюджету лікувальним закладом витрачено внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, у зв'язку із чим підлягають стягненню в дохід місцевого бюджету з особи, яка його вчинила.

Новоукраїнська центральна районна лікарня заснована на спільній власності територіальних громад міста і сіл Новоукраїнського району та підпорядкована Новоукраїнській районній раді. Фінансування діяльності Новоукраїнської ЦРЛ здійснюється за рахунок бюджетних коштів та інших джерел фінансування, передбачених законодавством України.

Місцевою прокуратурою встановлено, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишаються не відшкодованими, але з позовною заявою ні Новоукраїнська районна рада, ні Новоукраїнська ЦРЛ не зверталася. Отже, вказані органи неналежним чином виконують покладені на них законодавством обов'язки та не захищають інтереси держави.

Вказані обставини зумовлюють представництво прокурора в суді з метою захисту державних інтересів, відповідно до вимог ст.131-1 Конституції України.

У зв'язку з цим, Новоукраїнська місцева прокуратура вважає за необхідне захистити інтереси держави шляхом звернення до суду з позовом в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах, в особі Новоукраїнської районної ради та Новоукраїнської ЦРЛ до ОСОБА_2

Просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Новоукраїнської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 674 грн. 08 коп. для зарахування в районний бюджет на рахунок №8099 в ГУДКСУ в Новоукраїнському районі, МФО 823016, .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд цивільної справи, відзиву не подав, надав письмову заяву, в якій вказує про небажання надавати відзив, вважаючи позов повністю необґрунтованим.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі постановлено про розгляд заявленого позову в порядку спрощеного позовного провадження, у зв'язку з чим справа вирішується судом на підставі наданих сторонами доказів, за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, а саме 04.10.2015 року близько 16.40 год. допустив порушення Правил безпеки руху під час експлуатації транспортного засобу, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження середньої тяжкості та потягнули тривалий розлад здоров'я понад 21 день, що підтверджується вироком суду (а.с.18-20), який набрав законної сили.

На підтвердження факту понесених Новоукраїнської ЦРЛ витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3, прокурор посилається на лист Новоукраїнської ЦРЛ від 23.02.2018 року №288, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Новоукраїнської ЦРЛ з 04.10. по 07.10.2015 року, вартість його лікування склала в загальній сумі 674,08 грн. (а.с.8-10).

Судом встановлено, що вказані правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства, у зв'язку з чим приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак і собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач дійсно вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_3, у зв'язку з чим останній знаходився на стаціонарному лікуванні.

При цьому, вартість понесених Новоукраїнською ЦРЛ витрат, профінансованих із бюджету Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області, повинна бути доведена належними та допустимими доказами, у відповідності до положень ст.81 ЦПК України.

Судом досліджено лист Новоукраїнської ЦРЛ №288 від 23.02.2018 року (а.с.8-10), на який позивач посилається як на підтвердження обставин проходження стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_3 внаслідок вчиненого відносно нього відповідачем ОСОБА_2 кримінального правопорушення

Із вказаного листа вбачається, що на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Новоукраїнської ЦРЛ з 04.10. по 07.10.2015 року перебував не потерпілий ОСОБА_3, а ОСОБА_5, тобто зовсім інша особа, ніж вказана позивачем у позовній особі.

При цьому суд не вбачає причинно-наслідкового зв'язку між вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням відносно ОСОБА_3 та стаціонарним лікуванням особи ОСОБА_5.

Інших достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували понесені витрати Новоукраїнської центральної лікарні та Новоукраїнської райдержадміністрації Кіровоградської області на лікування потерпілого ОСОБА_3 суду не надані.

За таких обставин, суд приходить до переконання про недоведеність позивачем своїх позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141,259-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити, за недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2018 року

Головуючий: В. І. Шепетько