РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17922/15-ц

пр. № 2/759/3178/18

06 квітня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Миколаєць І.Ю.

за участю секретаря судових засідань Шелудько В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (03162, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»(АДРЕСА_2), третя особа: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» та з урахуванням збільшених 07.03.2018 року розміру позовних вимог про визнання незаконним його звільнення з посади директора соціально-побутових питань відповідно до наказу № 202/к від 12.10.2015 року просить поновити його на посаді директора з соціально-побутових питань ПАТ «НВП «Більшовик» та стягнути з відповідача суму середнього заробітку з врахуванням індексації за час вимушеного прогулу у період з 20.10.2015року до моменту ухвалення рішення суду у розмірі 193 399,65 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на перебування на посаді з 12.05.2014 року директора з соціально-побутових питань ПАТ «НВП «Більшовик» на умовах повного робочого дня. 01.07.2015 року наказом по підприємству № 83 було введено в дію нову організаційну структуру та штатний розпис ПАТ «НВП «Більшовик». Того ж дня наказом № 85 було виведено із організаційної структури посади в тому числі посаду на якій перебував позивач -директор з соціально-побутових питань. Наказом № 86 від 01.07.2015 року було виведено відповідні підрозділи із організаційної структури підприємства, а деякі введено до складу інших підрозділів. Наказом № 87 від 01.07.2015 року виведено із організаційної структури підприємства посади, що підлягають скороченню, в тому числі посада яку обіймав позивач директор з соціально - побутових питань. 07.07.2015 року ОСОБА_2 було вручено повідомлення про позапланове звільнення, в якому зазначалось, що посада директора з соціально-побутових питань скорочена, а тому підлягає вивільненню на підставі п.1 ст. 40 КзПП України. Також було повідомлено про те, що на підприємстві відкритих вакансій, що відповідають його спеціальності немає і ПАТ «НВП «Більшовик» не може запропонувати іншу роботу. 20.10.2015 року позивача було не допущено до роботи на територію підприємства, пояснюючи це його звільненням з 19.10.2015 року. 23.10.2015 року позивач отримав поштовий лист від відповідача в якому зазначалось, що наказом № 202 від 12.10.2015 рок його звільнено з посади директора з соціально-побутових питань у зв»язку зі скороченням штату працівників за ч. 1 ст. 40 КзПП України. В листі зазначалось, що позивач з невідомих причин не отримав копію наказу та трудової книжки в останній день роботи 19.10.2015 року і про те, що він може в будь-який день її отримати у відділі кадрів. Зазначає, що в останній день роботи 19.10.2015 року, не був повідомлений про звільнення з 19.10.2015 року, більш того йому не він було вручено копії наказу та не повернено трудової книжки. Хоча, як зазначає позивач в цей день він працював повний робочий день та знаходився на своєму робочому місці. 23.10.2015 року позивач отримав розрахунок при звільненні, який був направлений поштовим грошовим переказом на поштову адресу. Трудову книжку позивачу було повернено тільки 17.11.2015 року. Отримати її не було можливості через дії відповідача, оскільки наказом № 146 від 19.10.2015 року, починаючи з 20.10.2015 року позивачу та всім іншим вивільненим працівникам було заборонено вхід на територію підприємства. Вивільненими працівниками, серед яких в тому числі є позивач, були складені акти про недопущення до роботи від 20.10.2015 року, 22.10.2015 року, що свідчать про умисне перешкоджання відповідачем в отриманні позивачем трудової книжки та копію наказу про звільнення. У зв'язку з позаплановим вивільненням працівників, 06.07.2015 року відбулось засідання первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» на якому було постановлено звернутися до Генерального директора відповідача з вимогою надати технічно-економічне обгрунтування проведення процесів реорганізації підприємства, що зумовило введення змін до структури управління та штатного розпису. Додатково було прийнято рішення тимчасово припинити дію наказу № 83 від 01.07.2015 року та скасувати заходи пов'язані з прийомом на роботу нових працівників. 23.07.2015 року адміністрація підприємства надала відповідь профспілковому органу, в якому пояснила, що вивільнення здійснюєься без погодження з профспілковим органом оскільки складає менше 4% всіх працівників, а тому відповідно до 3.1.1 пункту 3.1. колективного договору не зобов'язано його погоджувати. 14.09.2015 року Фонд державного майна України звернувся листом до адміністрації підприємства з проханням утриматися від вчинення дій щодо скорочення чисельності працівників та їх вивільнення, а також прийняття на роботу нових працівників до закінчення роботи робочої групи, яка була створена по цьому питанню. Відповідачем було проігноровано вищезазначене звернення та продовжено процес скорочення та вивільнення працівників. Фонд державного майна України своїм наказом № 1508 від 13.10.2015 року, заборонив вчиняти голові правління ПАТ «НВП «Більшовик» будь-які дії щодо скорочення чисельності працівників та їх вивільнення до закінчення роботи робочої групи, яка було створена по цьому питанню наказом Фонду державного майна № 1353 від 15.09.2015 року. ОСОБА_2 вважає звільнення незаконним та таким, що порушує його права та законні інтереси, а також норми чинного законодавства України. Також позивач зазначає, що починаючи з 20.10.2015 року він не працює, а трудову книжку отримав лише 17.11.2015 року. Після звільнення позивач перебував на обліку у державній службі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. За вересень 2015 року оплата за окладом становить 3997,64 грн. за відпрацьовані 18 днів. Таким чином, за період з 20.10.2015 року до 01.03.2018 року, відповідач зобов»язаний сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з врахуванням індексації в сумі 193 399,65 грн.

Представник відповідача проти позову заперечує, надає відзив в якому зазначає, що наказом № 83 від 01.07.2015 року відповідно до вимог чинного законодавства України було введено нову організаційну структуру та новий штатний розпис ПАТ НВП «Більшовик» на 2015 рік, що не пов'язано з процесами реорганізації підприємства, тобто організаційно-правова форма товариства не змінюється. Зазначена дія була у першу чергу спрямована на скорочення кількості структурних підрозділів підприємства, ліквідацію структурних підрозділів, які не несуть будь-якого функціонального навантаження та не мають працівників у своєму складі і має на меті забезпечити зменшення керівного складу товариства та керівництва його структурних підрозділів, оптимізацію системи підготовки та прийняття управлінських рішень, покликане забезпечити суттєве підвищення оперативності постановки завдань та цілей і їх досягнення. Дані нововведення дозволили оптимізувати штатну чисельність працівників та зменшити необгрунтовані адміністративні витрати. Статутом ПАТ НВП «Більшовик» (нова редакція), затвердженого Наказом ФДМ України від 13.03.2015 року № 324, Товариство самостійно визначає структуру і штатний розпис (п.215). При цьому вищий орган Товариства (Фонд державного майна України) за поданням голови правління погоджує організаційну структуру товариства (9.4.19), а правління товариства затверджує погоджену вищим органом товариства організаційну структуру (п.11.13.4). На підставі погодженої вищим органом організаційної структури Товариства, Голова Правління затверджує штатний розпис Товариства (п.5.4.6 Положення про виконавчий орган (Правління ) ПАТ НВП «Більшовик», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 19.05.2015 року № 746. Проект організаційної структури Товариства було розглянуто та затверджено на засіданні Правління Товариства 05.03.2015 (протокол № 2-15) та листом від 12.03.2015 року № 328-10 було направлено на погодження до Фонду державного майна України, який у свою чергу, листом від 20.03.2015 року № 10-17-5523, погодив зазначений проект. З моменту отримання узгодженого проекту організаційної структури від Фонду державного майна України, адміністрацією Товариства спільно з кадровою службою із залученням працівників підприємства проведена робота над проектом штатного розпису Товариства, який було представлено та затверджено на засіданні Правління 30.06.2015 року (протокол № 08-15) та введено в дію наказом керівника ПАТ НВП «Більшовик» від 01.07.2015 року № 83, який є підставою для видачі частково оскаржуваного позивачем наказу № 87 від 01.07.2015 року. Відповідач звертає увагу, що ані Статут Товариства, ані діючий на підприємстві Колективний договір на 2012 рік, не передбачають обов»язку адміністрації Товариства направляти на попередній розгляд або погодження з профспілковим органом проект організаційної структури та/або штатного розпису Товариства. Заходи щодо підготовки, розгляду, погодження, затвердження та введення в дію організаційної структури ПАТ НВП «Більшовик» були проведені з дотриманням вимог статуту Товариства та норм чинного законодавства України. Також вказує на те, що позивач належним чином повідомлений про введення в дію нової структури, про те, що посада директора з соціально побутових питань, яку обіймав ОСОБА_2 скорочена і він підлягає вивільненню на підставі п.2 ст. 40 КЗПП, що засвідчив своїм підписом. Актами підтверджується пропозиція про переведення на вільні вакантні посади позивачу, його відмова в їх отриманні, та відмова від отримання копії наказу № 202/к, отримання розрахунку та трудової книжки. Відповідач вказує, що до матеріалів справи позивачем долучено копію «персональної розстановки», яка не відповідає та фактичним обставинам справи, оскільки у зазначеній персональній розстановці наявні вакансії начальника команди 2 ос. та юристконсульт 1 ос. Работодавець зобов»язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівників. Так для зайняття посади юрисконсульта необхідна вища юридична освіта, якої у позивача немає, а посада начальника команди передбачає обов»язкове проходження строкової військової служби та наявність стажу роботи охоронцем не менш аніж 1 рік, а даного стажу у ОСОБА_2 немає, отже, враховуючи відсутність вищевказаних вакансій на підприємстві, а також навіть якщо припустити їх наявність, відсутність вищої юридичної освіти та стажу роботи охоронцем у позивача, відсутність посад, які відповідають кваліфікації працівника, відповідач законно, обгрунтовано в рамках чинного законодавства не пропонував вищевказані вакансії. Також, первинна профспілкова організація ПАТ «НВП «Більшовик» не надала письмового заперечення щодо надання заборони/заперечень на скорочення працівників, тому адміністрація в розумінні статті 43 КЗпП України прийняла відсутність письмової відповіді, як згоду профспілкової організації на звільнення працівників. Представник відповідача вважає, що скорочення штату працівників у тому числі і ОСОБА_2 відбулося в рамках чинного законодавства.

Позивачем надано відповідь на відзив в якому він зазначає, що твердження відповідача щодо згоди профспілкової організації не передбачені ні Статутом, ні колективним договором є хибними, адже згода на його вивільнення як члена профспілки передбачена чинним законодавством. Позивач є членом Первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» про що свідчить лист Мінсоцполітики № 15170/0/14-16/13 від 17.10.2016 року та протоколи засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» № 90,91 в яких він зазначений як присутній член профспілки. Крім того, згідно довідки № 77 від 03.12.2015 року позивач є членом Центрального комітету профспілки -виборчого органу профспілки працівників машинобудування. У випадках, коли згода на звільнення повинна бути отримана попередньо, але до звільнення вона не була отримана, суд констатує її відсутність. Вивільнення позивача не було погоджено з профспілковими організаціями у складі яких був позивач, доказів зворотного відповідач не надає, а тому таке вивільнення є незаконним. На засіданні профспілки ПАТ «НВП «Більшовик», результати якого оформлені протоколом № 90 від 06.07.2015 року відбувся розгляд повідомлення голови правління ПАТ «НВП «Більшовик» - ОСОБА_3 «про заплановане звільнення працівників». Профспілкою ПАТ «НВП «Більшовик» було вирішено запропонувати призупинити дію наказу № 83 від 01.07.2015 року та набір нових працівників, задля недопущення та усунення конфліктів між вивільнюваними працівниками та керівництвом відповідача, та з'ясування ситуації на підприємстві, що передбачено ст. 49-4 КЗпП України. Зазначає, що жодних погоджень Профспілка ПАТ «НВП «Більшовик» не надавала, про що є нотаріально засвідчені свідчення Голови Первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» Бондарчуа С.Р. в яких зазначено, що «Первинна профспілкова організація ПАТ «НВП «Більшовик» погодження на повідомлення відповідача не надавала. Оскільки позивач був також членом Центрального комітету профспілки-виборного органу профспілки працівників машинобудування та металообробки України (ЦК Машметал), керівництво ПАТ «НВП «Більшовик» повинно було погодити звільнення позивача з ЦК Машметал. Але дане погодження отримано так і не було, на підтвердження чого в матеріалах справи наявний лист Профспілки працівників машинобудування та металообробки України № 62 від 15.10.2015 року, який містить інформацію про те, що станом на 12.10.2015 року переговори з питання звільнення працівників в тому числі членів виборних органів між ЦК Машметал та ПАТ «НВП «Більшовик» так і не розпочаті. Таке повідомлення жодним чином не є погодженням на вивільнення позивача, а отже являється незаконним. Наявний в матеріалах справи документ під назвою «Персональна розстановка» є офіційним, законним, оскільки затверджений на підприємстві підписом голови правління ПАТ «НВП «Більшовик» ОСОБА_3, що підтверджує ознайомлення Голови правління з даним документом та волевиявлення голови правління щодо затвердження персональної розстановки як кадрового спеціального документу на підприємстві. ОСОБА_2 зазначає, що наказ фонду державного майн України про заборону на звільнення працівників і був рішенням Вищого органу правління ПАТ «НВП «Більшовик», який має повноваження на прийняття такого рішення, оскільки відповідно до п.9.3 статуту, має право приймати рішення з усіх питань діяльності підприємства. Курівництво відповідача знаючи про пряму заборону на звільнення працівників, ігнорує таку заборону та все рівно звільняє позивача з грубим порушенням законодавства про працю, що вкотре вказує на незаконність такого звільнення.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2015 року провадження у справі відкрито/т.1,а.с.21/.

22.12.2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва вищевказану ухвалу суду залишено без змін /т. 1,а.с.42-44/.

Ухвалами Апеляційного суду від 04.02.2016 року, 25.03.2016 року, 13.05.2016 року 10.08.2016 року відмовлено у відкритті апеляційних проваджень за апеляційними скаргами ПАТ «НВП «Більшовик» на ухвалу суду від 24.11.2015 року/т.1, а.с.69,80, 106/.

29.09.2016року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом ОСОБА_2 (03162, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»(АДРЕСА_2), третя особа: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., у зв'язку з закінченням повноважень судді Лук»яненко Л.М./т.1, ст.214/

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження судді Миколаєць І.Ю./т.1, а.с.236/.

Протокольною ухвалою суду від 15.11.2016року відповідачу відмовлено у прийнятті зустрічного позову в одне провадження з первісним/т.2, а.с.176/.

Ухвалою Святошинського районного суду м Києва від 19.11.2016 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик», третя особа: ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі; витребувано у виборчого органу первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик», поштова адреса: 03057, м.Київ, просп.Перемоги, 49/2 відомості про надання згоди або відмови виборчого органу первинної профспілкової організації у дачі згоди на звільнення ОСОБА_2 та у центрального комітету профспілки працівників машинобудування та металообробки України, поштова адреса: 03680, м.Київ, вул.Велика Окружна дорога, 3, офіс 219 відомості про надання згоди або відмови на звільнення ОСОБА_2/т.2, а.с.194/.

25.07.2017 року ухвалою суду відновлено провадження/т.2,а.с.204/.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.09.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство "Більшовик" на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик», третя особа: ОСОБА_3 про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, повенуто заявнику/т.2, а.с.239-240/.

21.09.2017 року зупинено провадження у вищевказаній справі та на підставі ч. 9 ст. 43 КЗпП України, витребувано у виборчого органу первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик», поштова адреса: 03057, м.Київ, просп.Перемоги, 49/2 відомості про надання згоди або відмови виборчого органу первинної профспілкової організації у дачі згоди на звільнення ОСОБА_2/т.2, а.с.246-247/.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.11.2017 року вищевказану ухвалу суду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції/т.3,а.с.23-26/.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

22.01.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва визначені правила подальшого розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив/т.3, а.с.32-33/.

09.02.2018 року ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд відмовляє у задоволенні такого клопотання, оскільки позивачем не доведено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, що є умовою для проведення судового засідання у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Суд, встановивши обставини, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 25.07.1983 року працює на ПАТ «НВП «Більшовик» (на той час Київський орден Леніна завод «Більшовик». З 11.07.2005 року переведений на посаду заступника генерального директора з соціально-побутових питань, а з травня 2014 року переведений директором із соціально-побутових питань/т.1, а.с.8/.

Протоколом засідання Правління ПАТ «НВП «Більшовик» від 05.03.2015 року № 02-15 вирішено затвердити організаційну структуру підприємства/т.1, а.с.250-253/.

12.03.2015 року № 328-10 голова правління-Генеральний директор ОСОБА_3 відповідно п.9.3 статуту підприємства направив звернення до Фонду державного майна України на погодження проекту організаційної структури ПАТ «НВП «Більшовик»/т.1,а.с.241/.

На вищевказане звернення Фонд державного майна України 20.03.2015 року повідомив про погодження організаційної структури ПАТ «НВП «Більшовик»/т.1, а.с.242/.

Протоколом засідання Правління № 08-15 від 30.06.2015 року затверджено організаційну структуру та штатний розпис ПАТ «НВП «Більшовик» та введено в дію наказом по товариству/т.1, а.с.243/.

01.07.2015 головою правління - генеральним директором ОСОБА_3 ПАТ «НВП «Більшовик» було видано наказ № 83 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису ПАТ «НВП «Більшовик» на 2015 рік» /т. 1, а.с.240/.

Наказом №85 від 01.07.2015 року голови правління - генерального директора ПАТ «НВП «Більшовик» на підставі наказу № 83 від 01.07.2015 року було виведено ряд посад із організаційної структури та штатного розпису ПАТ «НВП «Більшовик» з 01.07.2015 року, серед яких була і посада позивача (директора з соціально-побутових питань)/т.1, а.с.14/.

Наказом №86 від 01.07.2015 року голови правління - генерального директора ПАТ «НВП «Більшовик» на підставі наказу № 83 від 01.07.2015 року було виведено ряд підрозділів із організаційної структури та штатного розпису ПАТ «НВП «Більшовик» з 01.07.2015 року, серед яких був і підрозділ в якому працював позивач/т.1, а.с.15/.

Наказом №87 від 01.07.2015 року голови правління - генерального директора ПАТ «НВП «Більшовик» на підставі наказу № 83 від 01.07.2015 року було внесено зміни до організаційної структури та штатного розпису ПАТ «НВП «Більшовик» із виведенням посад, що підлягають скороченню з 01.07.2015 року, серед яких була і посада позивача(директора з соціально-побутових питань) /т.1, а.с.16/.

Позивачу 07.07.2015 року було вручено попередження про заплановане звільнення, з яким він був ознайомлений, про що зробив відповідний підпис. В попередженні зазначено, що на підставі наказу №83 від 01.07.2015 року посада директора соціально-побутових питань, яку обіймав позивач, у новому штатному розписі скорочена і підлягає вивільненню на підставі п.1.ст. 40 КЗпП з 15.10.2015 року. Відповідачем також було зазначено, що відкритих вакансій, які б відповідали спеціальності чи посаді позивача на підприємстві відсутні, а тому останній позбавлений можливості запропонувати позивачу іншу роботу./т.1, а.с.228/.

07.07.2015 року ОСОБА_2 на підставі ст. 49-2 КЗпП України та відповідно до наказу по ПАТ «НВП «Більшовик» № 87 від 01.07.2015 року повідомлено, що 15.10.2015 року його може бути звільнено у зв'язку із скороченням штату працівників через введення в дію нової організаційної структури та штатного розпису та запропоновано переведення на існуючі вакантні посади, а саме: токар-карусельник, свердлувальник, електрозварник ручного зварювання, гальванік, оператор верстатів з програмним керуванням, машиніст крана, заточувальник, фрезерувальник, токар-розточувальник, менеджер з логістики вибивальник відливок, плавильник металу та сплавів, менеджер з постачання, ст. юрисконсульт, столяр, слюсар-інструментальник, налагоджувальник КВПтаА, покрівельник рулонних покрівель, муляр, штукатур, лицювальник-плиточник, монтер колій/т.2, а.с.105/.

В цей же день заступником начальника відділу кадрів ОСОБА_5, старшим інспектором відділу кадрів ОСОБА_6, начальником відділу правової допомоги ОСОБА_7 складено акт про відмову ОСОБА_2 отримання повідомлення про переведення на існуючі вакантні посади ПАТ «НВП «Більшовик»/т.2, а.с. 106/.

08.07.2015 року, 14.07.2015 року, 23.07.2015 року, 27.07.2015 року, 12.10.2015 року позивачу додатковими пропозиціями запропоновано переведення на вищевказані вакантні посади, на які він, відповідно до актів від наданої пропозиції, відмовився/т.2, а.с.106-112/.

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 цієї статті визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п.18, 19 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням зап. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що відповідача мало місце скорочення штату працівників, позивач вчасно попереджений про звільнення і йому запропоновані вакантні посади на ПАТ «НВП «Більшовик», від яких він відмовився.

12.10.2015 року наказом № 202/к ОСОБА_2 звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України /т.1, а.с.11/.

Як вбачається із акту від 12.10.2015 року позивач відмовився поставити підпис у наказі № 202/к «Про звільнення з роботи у зв»язку зі скороченням штату працівників»/т.2, а.с.113/.

19.10.2015 року складено акт щодо відмови позивача у отриманні копії наказу № 202/к від 12.10.2015 року та його трудової книжки/т.2, а.с.116/.

23.10.2015 року позивачем було отримано від відповідача рекомендований лист в якому було зазначено, що він згідно наказу № 202від 12.10.2015 року у останній робочий день 19.01.2015 року не отримав з невідомих причин трудової книжки та повного розрахунку та має право у будь-який час звернутися до відділу кадрів для їх отримання /т.2,а.с.114,115/.

26.10.2015 року , 27.10.2015 року, 02.11.2015 року, 09.11.2015 року групою працівників ПАТ «НВП «Більшовик», у тому числі позивачем, складено акт про недопущення їх на територію підприємства відповідно на робочі місця/т.1, а.с. 183-186/.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, між іншим, п. 1 ст. 40 цього Кодексу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як вбачається із листа № 77 від 03.12.2017 року, ОСОБА_2 з 16.03.2012 року по теперішній час є членом Центрального комітету профспілки-виборного органу профспілки працівників машинобудування та металообробки/т.1, а.с.169/.

Відповідно до довідки № 25 від 07.12.2015 року ОСОБА_2 є членом Первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» з 04.04.2000 року/т.1, а.с.168/.

Відповідно до довідки Первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» ОСОБА_2 є членом первинної профспілкової організації та в архіві профспілкового комітету відсутня його заява про його вихід з профспілкової організації підприємства і немає жодного рішення виборного органу про виключення з членів профспілкової організації/т.2, а.с.190/.

Як вбачається із бухгалтерської довідки у період з липня 1983 року по грудень 2015 року з ОСОБА_2 утримувались профспілкові внески у розмірі 1% від заробітної плати на користь первинної профспілкової організації НВП «Більшовик»/т, 2, а.с.191/.

На виконання вимог ухвали суду від 19.11.2016 року Профспілка працівників машинобудування та металообробки України листом № 6 від 24.02.2017 року повідомила, що ОСОБА_2, відповідно до п.2.8.1 Статут профспілки працівників машинобудування та металообробки України був делегований до складу Центрального комітету профспілки від Київської міської організації профспілки та був затверджений у складі ЦК профспілки другим пленумом ЦК профспілки 16.03.2012 року пр.№ П-2-1. Станом на 24.02.2017 року до ЦК профспілки від керівництва ПАТ «З-д «Більшовик» звернень щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_2 не надходило/т.2, а.с.199/.

02.07.2015 року адміністрація ПАТ «НВП «Більшовик» звернулася до Первинної профспілкової організації ПАТ «НВП «Більшовик» з повідомленням № 11/к-07/01 про проведення звільнення працюючих в кількості не більше 4 відсотків чисельності працівників протягом року (список посад із зазначенням їх кількості додається)

Тобто судом встановлено, що Первинній профспілковій організацій ПАТ «НВП «Більшовик» було відомо про проведення звільнення працівників.

Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень , кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Відповідно до ч.2 ст. 43 КЗпП України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Частиною 5 ст.43 КЗпП України передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Судом встановлено, що профспілкова організація знала про вивільнення працівників, але не надала будь-яких заперечень та/або не згоди щодо звільнення працівників.

Однак, згідно з частиною першою статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян.

Керівним працівником належить вважати керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділу та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян.

Таким чином, зважаючи на посаду позивача, яка відноситься до категорії керівної посади, згоди виборного органу первинної профспілкової організації Закон не вимагає, що свідчить, поряд із раніше дослідженими судом підставами заявленими позивачем, про правомірність дій відповідача у звільненні позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 43, 43-1, 49-2 КЗпП України, ст. ст.13, 76-80, 263-265, 273,274, 352,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 (03162, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»(АДРЕСА_2), третя особа: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Ю. Миколаєць