Справа № 301/516/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Іршавського району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 13.04.2017 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 223548.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в с. Лисичово, 10, Іршавського району Закарпатської області.

Згідно запису погосподарської книги № 1 на 2016-2020 роки, за даною адресою закріплено земельну ділянку розміром 0.25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що стверджується довідкою № 02-06/207, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018 р.

Документом, що посвідчує право власності на будинок за адресою: с. Лисичово, 10, являється: довідка № 02-06/206, видана виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018р. та технічний паспорт на будинок, виготовлений КП «Іршавське БТІ» від 05.03.2018р.

Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори в установлені законом строки згідно ст. 1270 ЦКУ, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину даного будинку ніхто не звертався. Вона була одинока, що стверджується довідкою № 02-06/208, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018 р.. ЇЇ чоловік - ОСОБА_4, помер 07 листопада 2006 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 031348.

У зв'язку з постійними хворобами ОСОБА_3 з листопада 2006 року вона проживала з померлою, допомагала їй по господарству та вела за нею догляд до її смерті. Разом з померлою на день її смерті проживала лише вона. Інших спадкоємців, ні батьків, ні чоловіка, ні дітей у спадкодавиці за законом немає.

У ОСОБА_3 відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги, тому право спадкування отримують спадкоємці четвертої черги.Таким чином, вона прийняла спадщину та являється спадкоємцем за ОСОБА_3 у четвертій черзі спадкування за законом.

14.02.2018 року з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона, як спадкоємець за законом, звернулась до Іршавської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії їй було відмовлено, посилаючись на ст. 49 Закону України «Про нотаріат», та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі наведеного позивачка змушена була звернутися до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування за законом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 13.04.2017 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 223548 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в с. Лисичово, 10, Іршавського району Закарпатської області.

Згідно запису погосподарської книги № 1 на 2016-2020 роки, сторінка 25 за даною адресою закріплено земельну ділянку розміром 0.25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що стверджується довідкою № 02-06/207, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018 р. (а.с. 12)

Документом, що посвідчує право власності на будинок за адресою: с. Лисичово, 10, являється: довідка № 02-06/206, видана виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018р.(а.с.13) та технічний паспорт на будинок, виготовлений КП «Іршавське БТІ» від 05.03.2018р.(а.с. 16-17)

Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори в установлені законом строки згідно ст. 1270 ЦКУ, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину даного будинку ніхто не звертався. (а.с.6) Померла була одинока, що стверджується довідкою № 02-06/208, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018 р. (а.с.14) її чоловік - ОСОБА_4, помер 07 листопада 2006 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 031348. (а.с.8)

У зв'язку з постійними хворобами ОСОБА_3 з листопада 2006 року позивачка проживала з померлою, допомагала їй по господарству та вела за нею догляд до її смерті. Факт спільного проживання підтверджується довідками №02-06/208, №02-06/209, виданими виконкомом ОСОБА_2 сільської ради 01.03.2018р., у яких вказується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю більше 11-ти років, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки, допомагала матеріально, сплачувала комунальні послуги. (а.с. 14, 15)

Інших спадкоємців, ні батьків, ні чоловіка, ні дітей у спадкодавиці за законом немає.

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1258 ЦК України визначена черговість спадкування за законом, а саме - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У ОСОБА_3 відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги, тому право спадкування отримують спадкоємці четвертої черги.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 1264 ЦК України слідує, що законодавець захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним впродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство.

Відповідно до положень ст. З Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину та являється спадкоємцем за ОСОБА_3 у четвертій черзі спадкування за законом.

Згідно 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Керуючись ст.ст.4, 12,19, 83, 175, 177,184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 1216, 1220, 1268 Цивільного кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Лисичово, 10, Іршавського району Закарпатської області, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в с. Лисичово, 10, Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда