Справа № 199/8022/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора , про визнання права власності у порядку спадкування за законом, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 3/8 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора , про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

В обґрунтовування позову ОСОБА_1 зазначив, що він та його брат, ОСОБА_6 є синами ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Під час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 збудували житловий будинок по АДРЕСА_2, який є їхньою спільною сумісною власністю. Після введення в експлуатацію, вказане домоволодіння було зареєстроване на ім'я ОСОБА_7

Згідно будинкової книжки, в домоволодінні по АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_7, з 28 листопада 1960 року; ОСОБА_8 - з 28 листопада 1960 року; ОСОБА_6 з 1960 року; ОСОБА_1 - з 1960 року.

Шлюбні відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично припинилися в 1964 році.

02 грудня 1966 року ОСОБА_7 виписався з будинку та зареєструвався за іншою адресою: АДРЕСА_1.

29 жовтня 1971 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був розірваний.

04 грудня 1971 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_4, від якого у них народилася ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_2. Спадщину після померлої ОСОБА_8 фактично прийняли два її сини: ОСОБА_9 та ОСОБА_1, які на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали у вказаному вище домоволодінні, по 1/4 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2. Спадщину після його смерті прийняла його друга дружина, ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_3, а також сини: - ОСОБА_6 та ОСОБА_1, по 1/8 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на 3/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_2 (Дніпро).

Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_2, проте не оформила свої спадкові права на 3/8 частину домоволодіння у зв'язку з відсутністю право установлювального документу на вказану частину житлового будинку.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора , Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 3/8 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обгрунтуванння зустрічних позовних вимог зазначила, що її за життя чоловік прийняв спадщину після померлої матері - ОСОБА_8 на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_2 та на 1/8 частину цього будинку після померлого батька ОСОБА_7.

Так, як вказане вище домоволодіння є спільною сумісною власністю померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, частки виділені на будинок не були, то відповідно державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право спадщину після їхнього померлого сина, ОСОБА_9

В судове засідання сторони не з'явилися, направленими до суду листами просили розглядати справу у свою відсутність.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та його брат, ОСОБА_6 є синами ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Під час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 збудували житловий будинок по АДРЕСА_2, який є їхньою спільною сумісною власністю. Після введення в експлуатацію, вказане домоволодіння було зареєстроване на ім'я ОСОБА_7

Згідно будинкової книжки, в домоволодінні по АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_7, з 28 листопада 1960 року; ОСОБА_8 - з 28 листопада 1960 року; ОСОБА_6 з 1960 року; ОСОБА_1 - з 1960 року.

Шлюбні відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично припинилися в 1964 році.

02 грудня 1966 року ОСОБА_7 виписався з будинку та зареєструвався за іншою адресою: АДРЕСА_1.

29 жовтня 1971 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був розірваний.

04 грудня 1971 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_4, від якого у них народилася ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2. Спадщину після померлої ОСОБА_8 фактично прийняли два її сини: ОСОБА_9 та ОСОБА_1, по 1/4 частині кожний, які на день її смерті були зареєстровані та проживали у вказаному вище домоволодінні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2. Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла його дружина, ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_3, а також сини: - ОСОБА_6 та ОСОБА_1, по 1/8 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер син ОСОБА_7 - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на 3/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_2, проте не оформила свої спадкові права на 3/8 частину домоволодіння у зв'язку з відсутністю право установлювального документу на вказану частину житлового будинку.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора , Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 3/8 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначила, що за життя її чоловік прийняв спадщину після померлої матері - ОСОБА_8 на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 та на 1/8 частину після померлого батька ОСОБА_7.

Крім ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які відмовилися від спадщини на користь ОСОБА_2 шляхом подачі заяви до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Так, як вказане вище домоволодіння є спільною сумісною власністю померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, частки виділені при житті не були, то відповідно державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право спадщину після їхнього померлого ОСОБА_9 , який є спадкоємцем за законом після померлих батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Частиною 1 статті 549 ЦК України встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до підпункту 4.10. пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Так, як позивач та зустрічний позивач прийняли спадщину, проте не оформили спадкові права після померлих батьків та чоловіка у зв'язку з тим, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8, спадкоємцями за законом після їх смерті є ОСОБА_1 та ОСОБА_9, спадкоємцем першої черги за законом після якого є ОСОБА_2, зважаючи, що їхні частки виділені не були, суд вважає, що в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,ІПН: НОМЕР_1, АДРЕСА_3 право власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_8 та на 1/8 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_7 по АДРЕСА_3;

Судові витрати покласти на позивача.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора , Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 3/8 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_2, право власності на 3/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6, який прийняв спадщину за законом на 1/4 частину домоволодіння після померлої ОСОБА_8 та на 1/8 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_7;

Судові витрати покласти на зустрічного позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Скрипник