Справа №303/1344/18
ряд. стат. звіту - 49
07 травня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів, -
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів.
Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки всіх видій його заробітку, але не менше ніж 30% прожитковоого мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач аліменти не сплачував і не сплачує, проживає окремо від сім`ї і має нерегулярний мінливий дохід, а тому просить суд змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів на 2500 гривень.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, одночасно зменшила розмір позовних вимог та просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти у розмірі 1 500 гривень та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове заісдання не зявився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причину неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов із зменшеними позовними вимогами підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2015 року позов ОСОБА_1 був задоволений, шлюб між сторонами був розірваний та стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки всіх видій його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 4-6).

Із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.10.2007 року батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_1 (а.с. 12).

З позовної заяви слідує, що позивачу не достатньо коштів для матеріального утримання дитини та для забезпечення належного її розвитку.

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 2, 19, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов із зменшеними позовними вимогами задоволити.

Змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.11.2015 року по справі №2/303/3686/15, стягнувши з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на спосіб стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби українив у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Витребувати з Мукачівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області виконавчий лист №2/303/3686/15 виданий Мукачівським міськрайонним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір