Справа № 457/812/16-ц
провадження №2/457/36/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу. Мотивують позов тим, що 22.07.2015 року, автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 скоєно ДТП, у результаті якого застрахований їхньою страховою компанією автомобіль «Пежо», д/н НОМЕР_2 (договір страхування №250511163.15 від 01.07.2015 року), що належить ТОВ «ІЛТА», отримав механічні ушкодження. Згідно Довідки про ДТП (форма№2) УДАІ ГУМВС України ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 Згідно постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 14.08.2015 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Відповідно до калькуляції №163200 від 08.09.2015 року вартість відновлюваного ремонту склала 157040,26 гривень. ОСОБА_3 сума за договором страхування 208915,46 грн. На умовах договору страхування (п.9.2.4), у звязку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищила 75% страхової суми, страховик оплачує страхове відшкодування на підставі страхового акту при конструктивній загибелі №133221 від 29.09.2015 року у розмірі 102518 грн. 52 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу на момент ДТП була застрахована за договором ОСЦПВ власників транспортних засобів ПрАТ «СК «ВУСО» (поліс №АІ/4680283, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 3х осіб 50000 грн., франшиза 0 грн.) Позивач зазначає, що відповідач у відповідності до ст1194 ЦК України, повинна сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), в даному випадку 52518,52 грн.

Представник позивача уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача кошти в сумі 52518,52 грн., судовий збір в сумі 1378 грн., судові витрати в сумі 3855,34 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, представником позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» ОСОБА_4 подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, представником відповідача ОСОБА_5 подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки докази на які спирається позивач, є неналежними.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2015 року громадянка ОСОБА_2 о 16:30 год. 22.07.2015 року у м. Трускавець по вул. Мазепи, керуючи транспортним засобом Chevrolet д.н.з. НОМЕР_3, не врахувала дорожньої обстановки, не змогла постійно контролювати рух свого автомобіля та допустила зіткнення з транспортним засобом Peugeot 207 д.н.з. НОМЕР_4 та Ford ВС 4174 СІ, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Трускавецького міського суду по справі №457/882/15-п від 14.08.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Судом у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України обставини винуватості відповідача у дорожньо-транспортній пригоді не досліджувались, оскільки дані обставини встановлені постановою Трускавецького міського суду по справі №457/882/15-п від 14.08.2015 року.

Матеріалами справи також встановлено, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу Peugeot 207 д.н.з. НОМЕР_4 була застрахована у відповідності до Договору страхування №250511163.15, уладеного між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «ІЛТА». Цивільна відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована у відповідності до Полісу страхування серії АІ №4680283, уладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» таОСОБА_6.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_3 випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Як вбачається з платіжного доручення №8051 від 05.10.2015 року, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» оплатило власнику Peugeot 207 д.н.з. НОМЕР_4 страхове відшкодування в сумі 102518,52 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже позивач вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу на момент ДТП була застрахована за договором ОСЦПВ власників транспортних засобів в ПрАТ «СК «ВУСО» (поліс №АІ/4680283, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 3-іх осіб 50000 грн., франшиза 0 грн.), то є правомірним та підставним стягнути з відповідача різницю в сумі 52518,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До оформлювання документів встановлені вимоги ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), у відповідності до п. 1.1 якого, цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи (далі документи) постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності

У відповідності до п. 5.26 ДСТУ 4163-2003, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Відповідно до п. 5.23 вказаного ДСТУ 4163-2003 підпис складається із назви посади особи, яка підписує документ , особистого підпису, ініціалу і прізвища.

За даних обставин, суд вважає, що надані до справи протокол огляду транспортного засобу, страховий акт та ремонтна калькуляція є неналежними доказами в справі з підстав відсутності в даних документах підписів та печатки.

Окрім того, протокол огляду транспортного засобу складався у відсутності Відповідача та Позивача, оскільки в розділі протоколу, де зазначаються присутні при огляді автомобіля жодної інформації немає. Для ознайомлення та підписання жодні документи відповідачу не надавались. Її не було повідомлено про огляд пошкодженого транспортного засобу та проведено такий без її участі.

Надана позивачем ремонтна калькуляція як доказ не є належним оскільки вона являє собою роздруківку за допомогою програми системи Audatex. Дана програма розроблена в допомогу експертам і носить інформаційний характер. Тому складена ремонтна калькуляція Позивачем за допомогою даної програми не містить інформації щодо предмета доказування. Окрім того, в наданій калькуляції не вказано осіб відповідальних за складання такого документа.

Наданий Позивачем ОСОБА_3 акт № 133221 від 29.09.2015р. відповідно до якого, визначено суму страхового відшкодування в розмірі 102 518,52 грн. як доказ також не є належним доказом, оскільки комісія, яка вказана в даному акті не підписала даний документ, а єдиний підпис який містить даний документ під переліком членів комісії - не належить жодному із членів даної комісії, про що повідомив позивач в засіданні. А отже, даний документ не є належним чином оформлений, а тому не є належним доказом.

Експертне автотоварознавче дослідження не проводилось. Дане дослідження надало б інформацію по встановленій вартості відновлювального ремонту з врахуванням значення кофіцієнта фізичного зносу складників на момент проведення експертного огляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Позовні вимоги про стягнення судових витрат повязаних з переїздом до іншого міста та знімання житла, також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268 ЦПК України, с у д

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регрессу, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7