РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1159/17

пр. № 2/759/714/18

10 квітня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф,

при секретарі Фещук Т.С.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що відповідач ОСОБА_2 в листах адресованих до Генерального прокурора України від 27.07.2016р. та 21.09.2016 р. виклав відомості, які є недостовірними, є негативними й здійснюють негативний вплив на його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки справляє негативне ставлення до нього необмеженого кола осіб, чим порушеного його особисті немайнові права, які підлягають судовому захисту. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що негативна інформація, яка поширена відносно нього суттєво принижує честь та ділову репутацію позивача серед широкого кола осіб, тому відповідачем має бути відшкодована моральна шкода у розмірі 50 000, 00 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій підтримав позов повністю і просив його задоволити з наведених в ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 12 ЦПК позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права. Суб'єктивна думка про характер цих відомостей (впевненість у тому, що вони відповідають дійсності) виключає відповідальність за їх поширення.

Звертаючись до суду з наведеним позовом, ОСОБА_1, як на доказ викладеного в позовній заяві, посилався на листи ОСОБА_2, що адресовані до Генерального прокурора України від 27.07.2016р. та 21.09.2016 р.

Аналізуючи наведені докази суд зазначає, що відомості, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію повинні містити інформацію щодо конкретних фактів поведінки певної особи або конкретних обставин її життя; стосуватися певної сфери життя чи діяльності громадянина або організації, а саме інтимної сфери, професійної діяльності; містити загальну оцінку поведінки особи або конкретних обставин такої поведінки.

Одним із елементів юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, крім інших є поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Як встановлено в судовому засіданні, позивач продовжує роботу на посаді Генерального директора Концерну «Військторгсервіс». Тобто без перешкод продовжує здійснювати своє особисте немайнове право на працю. З такого суд вважає, що вказаний елемент юридичного складу правопорушення відсутній, а таму відсутній і сам юридичний склад.

Окрім того, як роз'яснено у п.п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

Разом з тим, судом не встановлено сукупності усіх чотирьох обставин, які є підставою для задоволення позовних вимог, а тому підстави для визнання вказаної позивачем інформації недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача відсутні.

Оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують підстави щодо задоволення позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, тому не підлягають до задоволення і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та у суду немає підстав для постановення окремої ухвали.

Крім того, відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя М.Ф. Сенько