Справа № 301/628/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що у листопаді 2003 року ОСОБА_2 повідомив його, що має намір продати житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 Продавець призначив прийнятну для нього ціну в розмірі 21200 грн. еквівалентну 4 000 тисячам доларів США. Тоді ж вони з відповідачем уклали письмову угоду про завдаток, відповідно до якої він сплатив ОСОБА_2 завдаток у розмірі 500 доларів США , а відповідач зобов»язувався до 25 грудня 2003 року продати належний йому житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 за 3500 доларів США.Також, на виконання домовленості з відповідачем, останній передав йому ключі від будинку та дозволив йому та його сім»ї проживати у його будинку. Таким чином, з 2003 року він з сім»єю проживає у зазначеному будинку, він здійснив газифікацію будинку, поміняв старі вікна, уклав договори про надання комунальних послуг, електропостачання та газопостачання.ОСОБА_2 згідно угоди про завдаток зобов»язувався до 25 грудня 2003 року укласти з ним договір купівлі - продажу житлового будинку у нотаріальному порядку. Однак, незважаючи на численні прохання, своєї обіцянки ОСОБА_2 не виконував. Відмову у укладенні належного правочину пояснив відсутністю коштів.14 травня 2014 року вони з відповідачем уклали усний договір куплі-продажу житлового будинку за 4000 доларів США, з яких він 3800 доларів США передав відповідачу у присутності 3 свідків. Отже, він, як покупець, сплатив обумовлені кошти, а продавець передав йому у власність житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, Іршавського району, що стверджується розпискою. Таким чином, він та ОСОБА_2 повністю виконали умови договору : він сплатив майже всі кошти за придбаний житловий будинок, а ОСОБА_2 передав йому житловий будинок у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчать їх дії.Однак, не зважаючи на систематичні його прохання, відповідач ОСОБА_2 так і не уклав з ним договір купівлі-продажу будинку у нотаріальному порядку, що унеможливлює отримання правовстановлюючих документів на придбане ним нерухоме майно.Житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, Іршавського району згідно по господарської книги Загятської сільської ради належав батьку відповідача- ОСОБА_4, який помер у 2001 році, що стверджується довідкою Заатянської сільської ради. Спадкодавець ОСОБА_4 залишив заповіт у користь свого сина- відповідача ОСОБА_2Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 0005-2015 від 30.04.2015 року, житловий будинок, що розташований за адресою : АДРЕСА_1, позначений на схемі літерою «А» має 55,5 м.кв. загальної площі в тому числі 46,0 м.кв- житлової площі. Тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель , які розташовані в АДРЕСА_1, Іршавського району Закарпатської області, укладений 14 травня 2014 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в АДРЕСА_1 Закарпатської області, в цілому.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в такому, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, які причини неявки суду не повідом, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що у листопаді 2003 року ОСОБА_2 повідомив позивача ОСОБА_1, що має намір продати житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 Продавець призначив прийнятну для позивача ціну в розмірі 21200 грн. еквівалентну 4 000 тисячам доларів США. Тоді ж позивач з відповідачем уклали письмову угоду про завдаток, відповідно до якої він сплатив ОСОБА_2 завдаток у розмірі 500 доларів США , а відповідач зобов»язувався до 25 грудня 2003 року продати належний йому житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 за 3500 доларів США (а.с. 7).Також, на виконання домовленості з відповідачем, останній передав позивачу ОСОБА_1 ключі від будинку та дозволив позивачеві та його сім»ї проживати у його будинку. Таким чином, з 2003 року позивач з сім»єю проживає у зазначеному будинку, він здійснив газифікацію будинку, поміняв старі вікна, уклав договори про надання комунальних послуг, електропостачання та газопостачання.ОСОБА_2 згідно угоди про завдаток зобов»язувався до 25 грудня 2003 року укласти з ним договір купівлі - продажу житлового будинку у нотаріальному порядку. Однак, незважаючи на численні прохання позивача, своєї обіцянки ОСОБА_2 не виконував. Відмову у укладенні належного правочину пояснив відсутністю коштів.14 травня 2014 року позивач з відповідачем уклали усний договір куплі-продажу житлового будинку за 4000 доларів США, з яких він 3800 доларів США передав відповідачу у присутності 3 свідків. Отже, позивач ОСОБА_1, як покупець, сплатив обумовлені кошти, а продавець передав йому у власність житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, Іршавського району, що стверджується розпискою (а.с.8). Таким чином, позивач та відповідач повністю виконали умови договору: позивач сплатив майже всі кошти за придбаний житловий будинок, а ОСОБА_2 передав позивачеві житловий будинок у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчать їх дії.Однак, не зважаючи на систематичні прохання позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 так і не уклав з ним договір купівлі-продажу будинку у нотаріальному порядку, що унеможливлює отримання правовстановлюючих документів на придбане позивачем нерухоме майно.Житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, Іршавського району згідно по господарської книги Загятської сільської ради належав батьку відповідача- ОСОБА_4, який помер у 2001 році, що стверджується довідкою Заатянської сільської ради (а.с.15). Спадкодавець ОСОБА_4 залишив заповіт у користь свого сина- відповідача ОСОБА_2 (а.с.9)Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 0005-2015 від 30.04.2015 року, житловий будинок, що розташований за адресою : АДРЕСА_1, позначений на схемі літерою «А» має 55,5 м.кв. загальної площі в тому числі 46,0 м.кв- житлової площі (а.с.10-14).

Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін не може вирішити питання щодо його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 220, 328, 392, 525, 655, 638 Цивільного кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в АДРЕСА_1, Іршавського району Закарпатської області, укладений 14 травня 2014 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в АДРЕСА_1, Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда