Справа № 445/437/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

позивача ОСОБА_1,

представника Золочівської РДА ОСОБА_2

представника віддлу ДРАЦС ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золочеві Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_5 з участю органу опіки та піклування в особі Золочівської районної державної адміністрації, Золочівського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_6

В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що 15.01.2016 року в м. Сімферополі АР Крим помер її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Криму було видано свідоцтво про смерть тимчасово окупованою Російською Федерацією, яке в українських органах не визнається. В зв"язку з тим, що їй треба оформити опікунство щодо дітей померлого, тому вона звернулася до суду з вказаною заявою

В судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_4, вимоги заяви підтримали та дали пояснення, аналогічні за змістом заяви.

Представник заінтересованої особи -Золочівської РДА Львівської області - ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви визнала та не заперечила.

Представник заінтересованої особи- Золочівського відділу ДРАЦС ОСОБА_3, в судовому засіданні вимоги заяви визнав та не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_2 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_2 України, підлягає негайному виконанню.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва серії ІІ-ФМ № 413387 про народження.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 478572, 16.06.1984 року ОСОБА_8 уклав шлюб із ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище- Захарчук) І.А., заявницею у справі.

В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер в м. Сімферополь.

Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть видане на тимчасово окуповані території України, 22.05.2017 року серія І-АЯ № 598606, актом судово-медицинського дослідження № 217 видане Кримським республіканським бюро судово-медичної експертизи.

Заявниця зверталася до Золочівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо реєстрації у встановленому законом порядку смерті сина, але отримала відповідь про неможливість реєстрації у зв'язку з відсутністю медичного свідоцтва про смерть встановленої законодавством України форми.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Реалізувати своє право з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка для реалізації права на спадкування на території України ОСОБА_5 не має можливості, оскільки документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_6 є недійсним через те, що виданий незаконним органом.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України,рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,81,92,315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_5 Андріївни- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Ужгород Закарпатської області, що настала 15.01.2017 року в Україні у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_9