Провадження № 2-з/761/232/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна компанія «Інкост-Інвест» про визнання договору недійсним.

В своїх вимогах позивач просить: визнати недійсним договір позики 60 000,00 доларів США від 13.09.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; застосувати наслідки недійсності правочину; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна компанія «ІНКОСТ-ІНВЕСТ» 60 000 (шістдесят) тисяч доларів США на користь ОСОБА_1.

13.04.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на автомобіль Toyota Yaris, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1).

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що враховуючи значний розмір позовних вимог, виконання рішення суду може бути утрудненим у разі задоволення позову або ж навіть призведе до його невиконання.

Заявник зазначає, що на праві власності відповідачці належить автомобіль Toyota Yaris, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який згідно інформації, отриманої в інтернет-мережі коштує в межах 300 000,00 гривень, що частково покриє розмір заявлених вимог, у разі їх задоволення.

Заявник вважає, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення суми коштів.

Додатково заявник звертає увагу суду, що підтвердженням факту отримання відповідачкою коштів слугує повідомлення платіжної системи «БаністмоАпп», де містилась інформація, що ОСОБА_4 отримала кошти в розмірі 60 000,00 доларів США.

В постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи у інших осіб.

Разом з тим, частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 3, 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач зазначає в заяві, що він перерахував кошти в сумі 60 000 тисяч доларів на рахунок ОСОБА_4, проте матеріали справи не містять доказів отримання нею зазначених коштів. Повідомлення платіжної системи «БаністмоАпп» не містить інформації про те, що ОСОБА_4 отримала вказані кошти.

Крім того, в листі від 28.03.2017 року ОСОБА_3 заперечує факт отримання коштів.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить накласти арешт на автомобіль Toyota Yaris, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, але в матеріалах заяви не міститься належних та допустимих доказів, що саме цей автомобіль належить відповідачу.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, враховуючи предмет та підстави позову, згідно якого позивач просить стягнути кошти, твердження позивача, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів ґрунтується виключно на припущеннях, суд не знаходить достатніх підстав для накладення арешту на автомобіль, а тому враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відхилити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула