Справа № 182/1173/18
Провадження № 2/0182/1722/2018
15.05.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., секретаря - Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, -
21.02.2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
На час скоєння ДТП , цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 5979054 від 08.04.2017 року.
22.05.2017 року він звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою щодо страхового відшкодування завданої шкоди на його користь, як власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 Rіо д.з. АР1185СІ на виплату страхового відшкодування.
Вказана остаточна сума завданих йому збитків стала відома лише 13.06.2017 року.
Посилаючись на ст. ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України він вважає, що має право на відшкодування завданої йому шкоди у повному обсязі. Оскільки розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої йому майнової шкоди, вказана різницю просить відшкодувати з відповідача.
Крім того, вважає, що протиправними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс психічні переживання під час ДТП. Йому довелося самостійно шукати кошти для ремонту автомобіля. Його родина була вимушена заощаджувати та направити використання сімейних грошей на оплату ремонту машини. Крім того, було порушено звичайний сан його життя у звязку з відсутністю автомобіля під час його ремонту. Розмір завданої моральної шкоди оцінив у 5000 грн. 00 коп.
Позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 46).
Відповідача ОСОБА_2 було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд справи рекомендованим повідомленням за адресою зазаначеною у постанові суду. Повідомлення відповідач особисто отримав 13.04.2018 року. Причина неявки його суду не відома.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до Постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 7).
В результаті ДТП автомобіль позивача ОСОБА_3 Rіо д.з. АР1185СІ отримав механічні пошкодження.
На момент здійснення ДТП 01.05.2017 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 5979054 від 08.04.2017 року
22.05.2017 року позвач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою щодо страхового відшкодування завданої шкоди на його користь, як власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 Rіо д.з. АР1185СІ на виплату страхового відшкодування.
Відповідна сума була перерахована на реквізити ОСОБА_1 21.06.2017 року, що підтверджується випискою з рахунку позивача, сформованою 29.01.2018 року (а.с. 11) .
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний звязок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є обєктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.
Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Правила відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені в статті 1188 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Правова позиція по такій категорії справ викладена у постановах Верховного суду України № 6-49цс14 від 04.06.2014 року та по справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року.
Щодо вимог позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до такого висновку.
Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст.1167 ЦК України.
Позивач від пошкодження належного йому автомобіля, внаслідок ДТП зазнав моральної шкоди, яка виразилася у тому, що він переніс психічні переживання під час ДТП. Йому довелося самостійно шукати кошти для ремонту автомобіля. Його родина була вимушена заощаджувати та направити використання сімейних грошей на оплату ремонту машини.
Крім того, було порушено звичайний сан його життя у звязку з відсутністю автомобіля під час його ремонту. Однак суд, з урахуванням обставин справи, обсягу душевних страждань позивача внаслідок зазначених дій відповідача, вважає розмір моральної шкоди, визначений позивачем у розмірі 5000 грн. 00 коп. завищеним. На думку суду, враховуючи вимоги розумності та справедливості, достатнім розміром у відшкодування моральної шкоди буде 1 000 грн. 00 коп.
Також суд вважає, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (а. с.1).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 22,23 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
В іншому - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_5