Провадження №22-ц/784/752/18
Провадження № 22-ц/784/752/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Ямкова О.О., Локтіонова О.В.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2018 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: ТДВ "Альянс Україна", ОСОБА_4 про розірвання договору кредиту,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ПАТ Альфа-Банк предявило позов до ОСОБА_2М, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 29 травня 2008 року між ЗАТ Альфа-Банк, який 19 серпня 2009 року перейменовано в ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_4 укладено кредитно договір №490073083, за умовами якого останній надано кредит у сумі 22412,29 дол. США під 14,5 % річних до 29 травня 2015 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань 29 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №490073083-П, відповідно до якого останній зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж обсязі що і позичальник.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що позичальник порушив свої зобовязання, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 09 жовтня 2013 року склала 352918,56 грн. (121445,08 грн. заборгованість за кредитом, 52053,45 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 179420,03 грн. пеня), Банк просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ Альфа-Банк, в якому просив розірвати договір кредиту № 490073083 від 29 травня 2008 року на підставі його виконання позичальником у повному обсязі, а саме на момент отримання зобовязання - гарантії та закриття заборгованості 11 серпня 2008 року від страхової компанії ТДВ "Альянс Україна" на суму 95757,34 грн., наданої за листом-гарантією № 32 від 11 серпня 2008 року.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2018 рокупозов ПАТ Альфа-Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором №490073083 від 29 травня 2008 року в розмірі 179 641,71 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 121 445,08 грн.; заборгованість по відсоткам 28 196,63 грн.; пеня 30 0000 грн. та судові витрати в розмірі 3441 грн.

У задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду в частині первісного позову змінити зменшивши розмір стягнення з нього до 30702,06 грн.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (ст.530 ЦК).

Згідно з положенями ст.553,554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 29 травня 2008 року між ЗАТ Альфа-Банк, який 19 серпня 2009 року перейменовано в ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_4 укладено кредитно-заставний договір №490073083, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 22412,29 дол. США під 14,5 % річних з кінцевим терміном його повернення до 29 травня 2015 року.

Цільове призначення кредиту - придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ТОВ Фаетон-Авто №110/08 SK від 13 травня 2008 року (п.п.2.4 договору).

Платежі за повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, який є додатком №1 до договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах та на умовах, визначених цим договором у разі сплати у валюті кредиту 29 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 426 доларах США (п.2.8. договору).

На позичальника покладено обовязок по страхуванню за свій рахунок предмета застави на користь банку пакетом від ризиків «повне КАСКО» на термін дії договору (п.4.8.).

Належне виконання кредитного договору забезпечено пенею у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день, заставою названого транспортного засобу (п.3.4., п.4 кредитного договору), а також порукою ОСОБА_2, відповідний договір укладено 29 травня 2008 року за №490073083-П.

Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

16 травня 2008 року ОСОБА_4 уклала з ТДВ «Альянс Україна» договір добровільного страхування заставного транспортного засобу, вигодонабувачем за яким визначено ПАТ Альфа-Банк зі страховою сумою 105786 грн.

За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором складає 352918,56 грн., з яких заборгованість за кредитом 121445,08 грн., заборгованість по відсоткам 52053,45 грн., пеня 179420,03 грн.

Позичальником в рахунок погашення кредиту 10 липня 2008 року сплачено 489,78 дол. США, а 01вересня 2008 року - 520 дол. США.

19 червня 2008 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої заставний транспортний засіб було пошкоджено.

Страхове відшкодування за даною страховою подією визначено в розмірі 72083 грн. 94 коп., тобто зі страхової суми 105786 грн. виключено франшизу - 5289 грн. 30 грн. та вартість ліквідних залишків 28412 грн. 76 коп. (пошкоджений застрахований транспортний засіб залишився у позичальника).

В жовтні 2008 року страхова компанія сплатила 48246 грн. 69 коп. страхового відшкодування за вказаним страховим випадком і ці кошти еквівалент 8375,58 дол. США (курс НБУ 1 грн. 5,7604 дол. США були зараховані 31 жовтня 2008 року на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4 наступним чином: 6906,12 дол. США - основний борг (тіло кредиту); 1064,11 дол. США відсотки за користуванням кредитом; 405,25 дол. США - пеня.

Решту страхового відшкодування, а саме 23837 грн. 24 коп., яку було стягнуто за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 серпня 2011 року за позовом ОСОБА_4 до ТДВ «Альянс Україна», страхова компанія відшкодувала 31 січня 2014 року.

Також в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4 було сплачено 04 червня 2014 року 3000 грн.

За таких обставин, а саме неналежного виконання позичальником кредитних зобовязань порушення графіка сплати щомісячних платежів, суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з поручителя.

Посилання в апеляційній скарзі щодо невірно визначеної суми заборгованості не можна визнати обґрунтованими, тому що судом стягнута кредитна заборгованість за валютним кредитом згідно розрахунку за курсом дол. США до гривні станом на жовтень 2013 року. При цьому були враховані всі платежі сплачені за кредитним договором, як на час предявлення позову, так і під час розгляду спору по суті. А суму страхового відшкодування в розмірі 23837 грн. 24 коп. було зараховано в еквіваленті 2983,39 дол. США (за курсом НБУ 1грн.-7,99 дол. США). Крім того, зменшено розмір пені на підставі ч.3 ст.549 ЦК зі 179420 грн. 03 коп. до 30000 грн.

Самі по собі такі обставини як страхування заставного транспортного засобу за яким Банк є вигодонабувачем, повідомлення останнього про страховий випадок, виходячи з положень ст.ст.526,530 ЦК, а також умов кредитного договору (п.2.8.,4.8.,9., додаток №1 до договору) не звільняли позичальника від обовязку по сплаті кредитної заборгованості щомісячними платежами згідно узгодженого графіка.

Рішення суду в частині відхилення вимог зустрічного позову не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку (ч.1 ст.367 ЦПК).

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2018р.

Головуючий: Судді: