Справа № 487/3579/17
Провадження № 2/487/276/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Біцюка А.В., за участю секретаря Попович В.Б., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши справу за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання договору купівлі продажу недійсним, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання договору купівлі продажу недійсним, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 29.05.2007 року він придбав у ОСОБА_7 457 кв.м. земельної ділянки із належної ОСОБА_7 земельної ділянки розміром 1500 кв.м. Названа частка земельної ділянки знаходиться за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Громадянська, №9А, кадастровий номер: :11:019:0005. Вищевказане підтверджується договором купівлі-продажу частки земельної ділянки від 29.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за №1104, витягом з Державного реєстру правочинів №4051331 від 29.05.2007 року. В подальшому, на підставі договору №1104 та рішення виконкому Миколаївської міської ради від 24.02.2012 року за №177, придбаній позивачем земельній ділянці надано кадастровий номер :11:019:0011 та визначено нову адресу: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Громадянська, №9А/1. Про вищенаведене свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №926858 від 28.08.2012 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02754. При зверненні до Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, рішенням №РВ-017 від 30.06.2017 року позивач отримав відмову у внесені вказаних відомостей, яка мотивована тим, що існує перетин з ділянкою площею 0,1500 га, розташованою у м. Миколаєві, ОСОБА_8, вул. Громадянська, №9А, кадастровий номер: :11:019:0005, яка нині належить ОСОБА_2. З вищевикладеного вбачається, що колишній власник земельної ділянки :11:019:0005 не вніс відповідні зміни до Державного земельного кадастру, відповідно до договору купівлі-продажу частки земельної ділянки від 29.05.2007 року за №1104. Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки кадастровий номер: :11:019:0005 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_10 за реєстровим №312. За вищенаведених обставин, належна позивачу земельна ділянка :11:019:0011 вибула з володіння позивача поза його волею, шляхом внесення недостовірних даних про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :11:019:0005 та у подальшому фактично була відчужена за договором №312 та перейшла у власність ОСОБА_2. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримав.

Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково, суду пояснила, що придбала спірну земельну ділянку у ОСОБА_6 Під час оформлення договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки нотаріусом жодних заборон виявлено не було. Просить суд прийняти рішення на розсуд суду та залишити за нею право на безспірну частину земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_6 до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_12 управління Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнавав, заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що рішення суду в частині зобов'язання Державного кадастрового реєстратора скасувати державну реєстрацію неможливо реалізувати, оскільки воно буде суперечити Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані стронами, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

29.05.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу частки земельної ділянки (далі - Договір від 29.05.2007р.) в розмірі 457 кв.м. із належної ОСОБА_7 земельної ділянки розміром 1500 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Громадянська №9А, кадастровий номер :11:019:0005.

Вказаний договір купівлі-продажу частки земельної ділянки від 29.05.2007 року посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №1104.

В подальшому, на підставі договору №1104 та рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.02.2012 року за №177, придбаній позивачем земельній ділянці надано кадастровий номер :11:019:0011 та визначено нову адресу: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Громадянська, №9А/1.

Про вищенаведене свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №926858 від 28.08.2012 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02754.

При зверненні до Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, рішенням №РВ-017 від 30.06.2017 року ОСОБА_4 отримав відмову у внесені вказаних відомостей, яка мотивована тим, що існує перетин з ділянкою площею 0,1500 га, розташованою у м. Миколаєві, ОСОБА_8, вул. Громадянська, №9А, кадастровий номер: :11:019:0005, яка нині належить ОСОБА_2.

Тобто, інформація про належність позивачу земельної ділянки, придбаної ним у 2007 році (кадастровий номер :11:019:0011), не внесено до Державного земельного кадастру і не може бути внесено в зв'язку із внесення відповідачами до вказаного реєстру інформації про земельну ділянку кадастровий номер: :11:019:0005.

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки кадастровий номер :11:019:0005 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2017 року (далі - Договір від 05.04.2017), укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_10 за реєстровим №312.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права та визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Стаття 6 ЦК України передбачає, що сторони вільну в укладенні договорів, які відповідають загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання саме в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка кадастровий номер :11:019:0005 належала ОСОБА_6 на підставі Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.01.2017 року, справа №487/5484/16-ц, провадження №2/487/325/17, яке в подальшому рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24.10.2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, було скасовано, та в позові ОСОБА_6 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовлено.

Підставою скасування Апеляційним судом Миколаївської області Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.01.2017 року, справа №487/5484/16-ц, стало не залучення до участі у справі ОСОБА_4, без участі якого неможливо вирішити спір щодо визнання права власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку.

Таким чином, мається спір стосовно складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7, але право на спадкування ОСОБА_6 за законом після смерті вказаної особи не оспорюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 25.11.2015р. в м.Миколаєві у віці 79 років померла Паладій (до одруження ОСОБА_6) ОСОБА_13.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті вказаної особи став ОСОБА_6

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7, входила земельна ділянка за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Громадянська №9А, кадастровий номер :11:019:0005, частину якої (площею 457 кв.м., присвоєно кадастровий номер :11:019:0011) за життя ОСОБА_7 відчужила ОСОБА_4. В подальшому, останній земельній ділянці присвоєно окрему адресу: м. Миколаїв, ОСОБА_8, вул. Громадянська, №9А/1 та кадастровий номер :11:019:0011.

Тобто, з часу відкриття спадщини на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_6 належала земельна ділянка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Громадянська (ОСОБА_8), земельна ділянка 9а, кадастровий номер :11:019:0005, з виключенням з її складу земельної ділянки розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Громадянська (ОСОБА_8), буд. 9-А/1, кадастровий номер :11:019:0011, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №926858.

За такого, ОСОБА_6 був власником вказаної земельної ділянки (за виключенням частини, відчуженої на користь ОСОБА_4 на підстав Договору від 29.05.2007р.) При цьому, скасоване Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.01.2017 року, справа №487/5484/16-ц, лише оформлювало його право власності і не впливає на зміст цього права власності, оскільки воно виникає з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину.

Оскільки судом встановлено, що до складу земельної ділянки кадастровий номер :11:019:0005, відчуженої на підставі Договору від 05.04.2017 року, входила земельна ділянка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Громадянська (ОСОБА_8), буд. 9-А/1, кадастровий номер :11:019:0011, яка належить ОСОБА_4, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №926858, то Договір від 05.04.2017 року слід визнати недійсним саме в частині відчуження вказаної земельної ділянки, оскільки її відчуження не відповідало його волі.

В іншій частині спірна земельна ділянка ділянка не належить ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_6 мав право її відчужувати, як власник, і, як свідчить позиція відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6, відчуження відбулось би і без частини земельної ділянки, яка належить позивачу.

Тому, позов слід задовольнити частково, визнавши Договір від 05.04.2017р. частково недійсним в частині відчуження земельної ділянки кадастровий номер :11:019:0011, без задоволення вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки встановлений судом факт поділу на дві частини земельної ділянки площею 0,15 га кадастровий номер :11:019:0005, відповідно до вимог частин 10-11 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр", є підставою для скасування державної реєстрації такої земельної ділянки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов в частині вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідчений 05 квітня 2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №312, визнати недійсним в частині:

відчуження у складі земельної ділянки розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Громадянська (ОСОБА_8), земельна ділянка 9а, кадастровий номер :11:019:0005,

земельної ділянки розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Громадянська (ОСОБА_8), буд. 9-А/1, кадастровий номер :11:019:0011, яка належить ОСОБА_14 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №926858.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Миколаїв, вул. Громадянська, (ОСОБА_8) буд.9-А, РНКОПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (Миколаївська обл. Миколаївський район с. Корчино, вул. Молодіжна, буд.5, РНКОПП НОМЕР_2) сплачений судовий збір в сумі 320 гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 (м. Миколаїв, вул. Садова (ОСОБА_8) буд.22, РНКОПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_4 (Миколаївська обл. Миколаївський район с. Корчино, вул. Молодіжна, буд.5, РНКОПП НОМЕР_2) сплачений судовий збір в сумі 320 гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.04.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.