Справа № 459/557/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5025/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Мельничук О.Я., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача КП «Червоноградводоканал» - Гавришка А.М., позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Червоноградводоканал» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Новосада М.Д. від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Червоноградводоканал» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 15 червня 2017 року позов задоволено.Стягнуто з КП «Червоноградводоканал» на користь ОСОБА_3 3904 (три тисячі дев'ятсот чотири) гривні 50 копійок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Дане рішення оскаржило КП «Червоноградводоканал».

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважають рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що у диспетчерську службу КП «Червоноградводоканал» не поступало письмових, усних звернень, телефонограм щодо відсутності на вул. Кристинопільській, 2 у [м.Червонограді] каналізаційного люка, а тому КП «Червоноградводоканал» не було відомо про відсутність вищеназваного каналізаційного люка. Вказують на те, що каналізаційний колодязь (люк), що знаходиться на вул. Кристинопільській, 2 у м. Червонограді перебуває на балансі КП «Червоноградводоканал», проте дорога на вул. Кристинопільській, на якій знаходиться каналізаційний люк не перебуває на балансі КП «Червоноградводоканал» та підприємство не несе відповідальність за її утримання та ремонт. Вказують на те, що мешканцями вул. Кристинопільської на протязі декількох років проводиться ремонт вищевказаної дороги. Перед влаштуванням щебеневої основи під бруківку, було знято верхній шар дороги і понижено рівень дорожнього покриття, внаслідок чого інженерні мережі, в тому числі каналізаційні колодязі (люки) опинилися значно вище від рівня дороги. На даний час ремонт дороги мешканці не завершили. Також, вважають, що ст. 140 КУаАП немає жодного відношення до КП «Червоноградводоканал», оскільки вона має відношення лише до балансоутримувачів доріг, а не до підприємства, яке надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім цього, зазначають, що оскільки КП «Червоноградводоканал» не є балансоутримувачем автомобільних доріг і вулиць, а тому і не несе відповідальність за їх утримання, а тому не може відшкодовувати шкоду через порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення позивача та його представника в заперечення апеляційної скарги, що аналогічні доводам письмових заперечень на апеляційну скаргу, - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, посилаючись, зокрема, на ч.4 ст. 61 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що - згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 128033, позивачеві належить на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_1. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 519245 від 22.12.2016 року, останній складено відносно ОСОБА_5, який працюючи на посаді майстра дільниці каналізаційних насосних станцій та каналізаційних мереж КП "Червоноградводоканал", будучи відповідальною особою за утримання дорожніх споруд, 10.12.2016 року порушив правила, норми і стандарти утримання дорожніх споруд, що призвело до пошкодження транспортного засобу ОСОБА_5 Зі схеми місця ДТП видно, що відкритий люк розташований на вул. Кристинопільській у м. Червонограді, навпроти будинку №2, на відстані 2,40 м від правого краю дороги та вглиб на 5,60 м від повороту з вул.Травневої. Відповідно до наряду-замовлення №076 від 13.12.2016 року, виданого ФОП ОСОБА_6; акту прийому-передачі виконаних робіт від 13.12.2016 року; товарного чеку від 13.12.2016 року, за ремонт вище вказаного автомобіля позивач сплатив 3904,50 грн. Характер наданих послуг, що вказаний у цих документах, властивий ремонту передніх правих крила й порогу. Згідно листа відповідача від 10.01.2017 року №12 каналізаційний колодязь, що знаходиться на вул. Кристинопільській, 2 у м.Червонограді перебуває на балансі КП «Червоноградводоканал». Як видно з постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 14.04.2017 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, майстра дільниці каналізаційних насосних станцій та каналізаційних мереж КП «Червоноградводоканал» у зв'язку з вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП - закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП. При цьому, у постанові суд констатував наявність вини останнього. Вище вказана постанова є обов'язковою, а обставини викладені у ній, доказуванню не підлягають. За таких обставин, суд вважає, що внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків, а саме неправомірної бездіяльності, позивачу була завдана матеріальна шкода в сумі 3904,50 грн., яку слід стягнути з відповідача.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до відповідача КП «Червоноградводоканал», у якому просив стягнути з КП «Червоноградводоканал» 3904,50 грн. завданої матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що йому на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1. Вказує, що 10.12.2016 р. даний автомобіль під керуванням його сина був пошкоджений при в'їзді на вул.Кристинопільську у м.Червонограді, а саме - переднє праве колесо потрапило у відкритий каналізаційний люк, що знаходився на проїзній частині. Зазначає, що люк був відкритий, будь-які попереджувальні знаки - відсутні. За даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно посадової особи відповідача, майстра ОСОБА_7 Внаслідок ДТП на ремонт автомобіля він витратив 3904,50 грн. Вважає, що відповідач в силу приписів ст.ст. 22, 1166, 1172 ЦК України повинен відшкодувати йому шкоду, оскільки каналізаційний люк знаходиться на балансі останнього.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, - 10.12.2016 року мала місце ДТП за участю сина позивача ОСОБА_7, який керував автомобілем, що належить позивачу KIA Cerato д.н.з. НОМЕР_1. Конкретно, автомобіль позивача, під керуванням його сина, після здійснення маневру повороту в м.Червонограді на вул. Кристинопільську та проїхавши близько 2 метрів провалився правим переднім колесом у каналізаційний колодязь (люк), який був відкритий (без кришки).

У зв'язку із ДТП працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та Постановою Червоноградського міського суду Львівської області притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.4 КУпАП майстра дільниці каналізаційних насосних станцій та каналізаційних мереж КП «Червоноградводоканал» (відповідача) за порушення правил, норм і стандартів утримання дорожніх споруд, що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу а.с. 5, протокол про адміністартвине правопорушення, схема ДТП, пояснення по суті ДТП ОСОБА_7 а.с. 6-8, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності а.с. 24).

Додатково із листів, письмових заперечень, апеляційної скарги відповідача (а.с. 12, 25-26, 37-39) та пояснень його представника у судах першої та апеляційної інстанції вбачається, що каналізаційний колодязь (люк), у який провалився автомобіль позивача перебуває на балансі відповідача.

Із наряду-замовлення, акту прийому передачі виконаних робіт та товарного чеку ФОП ОСОБА_6 від 13.12.2016 року (а.с. 9-11) вбачається, що на відновлення стану автомобіля внаслідок ДТП позивачем витрачено суму коштів, про стягнення якої ним заявлено вимогу у позові, а саме 3904,5 грн.

В заперечення вимог відповідач посилався на те, що:

- ДТП спричинили ремонтні роботи дороги, на якій знаходиться каналізаційний колодязь відповідача, що проводились мешканцями вулиці де відбулося ДТП, а вини відповідача у цьому - немає;

- їх працівника притягнуто до адміністративної відповідальності неправомірно, оскільки вказана норма стосується утримувачів доріг, а не їх підприємства;

- їх не було попереджено про відсутність кришки на колодязі та таких повідомлень до диспетчерської служби не надходило.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача безпідставними, а протиправну бездіяльність, вину у спричиненні шкоди позивачу та причинний зв'язок між ними відповідача встановленими.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вина.

Крім цього, згідно змісту ст. 60 ЦПК України (в ред. станом на час розгляду справи) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: 1. наявність заподіяної позивачу шкоди; 2. протиправність діяння відповідача (його працівника); 3. наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (його працівника); 4. вину.

Із змісту Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за № 231/767, вбачається таке:

Згідно п. 1.1 ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України.

За п. 1.2 ці Правила є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - виробники).

Відповідно до п. 1.3 Правил, за невиконання цих Правил відповідальними є виробники.

Згідно п. 2.1.1 технічна експлуатація систем водопостачання та водовідведення здійснюється виробниками згідно із Водним кодексом України, Кодексом України про надра, законами України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про охорону праці", "Про житлово-комунальні послуги", іншими нормативно-правовими актами, а також державними будівельними нормами і правилами, державними санітарними нормами і правилами.

За п. 12.1.2 завданнями технічної експлуатації каналізаційної мережі є: нагляд за станом і збереженням мережі, пристроїв та обладнання на ній; технічне утримання мережі, ліквідація засмічень, затоплень; поточний і капітальний ремонти, ліквідація аварій; контроль і нагляд за експлуатацією каналізаційних мереж і споруд споживачів; нагляд за будівництвом та приймання в експлуатацію нових ліній мережі, споруд на ній і споживацьких приєднань; ведення технічної документації та звітності; вивчення мережі, складання перспективних планів реконструкції та розвитку мережі.

Відповідно до п. 12.2.1. Правил, технічне обслуговування мережі передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній: дюкерних і з'єднувальних камер, колодязів, напірних і самоплинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами тощо.

Відповідно до 12.2.2. Правил, зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі. При зовнішньому огляді опускання людей а колодязі не дозволяється.

Згідно п. 12.2.3. Правил, під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють: стан координатних табличок; зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням; ступінь наповнення труб, наявність підпору (затоплень), засмічень та інших порушень, які видно з поверхні землі; присутність газів у колодязях (за показаннями приладів або за запахом); наявність просідання грунту на трасі ліній або поблизу колодязів; наявність завалів на трасі мережі і на колодязях, розриття по трасі, а також недозволених робіт з улаштування приєднань до мережі; наявність скиду поверхневих або інших вод до каналізаційної мережі.

Враховуючи зміст вказаних положень Правил відповідач зобов'язаний періодично здійснювати огляд каналізаційних колодязів (люків), що перебувають на його балансі, зокрема, перевіряючи і наявність кришок на таких.

Як вказав представник відповідача про проведення оглядів, що стосується каналізаційного люка про який йшлося, - йому не відомо. Будь-які відомості про виконання належним чином своїх обов'язків працівниками відповідача згідно наведених Правил у матеріалах справи - відсутні.

Крім цього, факт невиконання таких Правил, тобто вину, протиправність бездіяльності працівника відповідача, встановлено постановою в справі про адміністративне правопорушення, про яку йшлося, яка не оскаржувалась ні самою особою, працівником відповідача, ні відповідачем та має преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Дійсно, у випадку проведення ремонтних робіт на дорожньому полотні на вулиці, на якій розташований каналізаційний люк; належне виконання згаданих Правил працівниками відповідача; а також враховуючи норми Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, затверджених, відповідальними за ДТП та спричинену шкоду могли б бути визнані: власник автомобільної дороги; дорожньо-експлуатаційні організації або шляхово-ремонтні підприємства, тощо.

Однак у даному випадку жодних доказів на підтвердження ремонтних робіт на дорозі, що могло спричинити ДТП, будь-які інші дії, що вказували б на відсутність вини відповідача - ним не представлено.

Позивач проведення ремонту дороги на ділянці на якій розташований каналізаційний люк про який йшлося, - заперечує.

Відповідно відповідач, як власник дорожнього об'єкту, у зв'язку із невиконанням його працівником згаданих обов'язків, згідно наведених Правил, - несе відповідальність за спричинену шкоду внаслідок цього.

Суми відшкодування шкоди відповідачем не оспорено та така доведена наведеними вище доказами.

Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу - відхилити, рішення ж суду як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Червоноградводоканал» - залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 15 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 10 травня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: О.Я. Мельничук

М.М. Шандра