Справа № 307/730/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах якої виступає адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 «Закарпаттяообленерго», в особі Тячівського РЕМ, про відміну нарахування за без облікове використання електроенергії , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої виступає адвокат ОСОБА_2, звернулась до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 «Закарпаттяообленерго», в особі Тячівського РЕМ, про відміну нарахування за без облікове використання електроенергії, в якій просить визнати незаконним і скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн Тячівського РЕМ від 28.11.2017 року та проведене на його підставі нарахування збитків за не обліковану електроенергію на суму 1811,28 грн. та на суму 986,40 грн., яка згідно розрахунку №3269185 від 02.12.2017 року зазначена, як сальдо на 01.11.2017 року зобовязавши відповідача повернути ОСОБА_1 сплачені за виконання цього рішення комісії кошти.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 березня 2018 року, вказану позовну заяву передано на розгляд, за територіальною підсудністю, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

20 квітня 2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду вказану заяву було залишено без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та розяснені наслідки невиконання ухвали судді.

Так, в ухвалі зазначено, що подана позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Крім цього, позивачем до позовної заяви не додано рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн Тячівського РЕМ від 28.11.2017 року, на підставі якого проведено нарахування ОСОБА_1 збитків за не обліковану електроенергію, які оспорюються.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 20.11.2017 року представниками Тячівського РЕМ за місцем її проживання було виявлено несправність лічильника обліку спожитої електроенергії та направлення його на експертизу для визначення причин несправності (звичайна поломка техніки чи втручання в роботу лічильника). Проте, вказаний висновок експертизи у матеріалах позову відсутній.

Долучена позивачем до позовної заяви фотокопія Акту про порушення №120301 є нечитабельною, що перешкоджає суду ознайомитися з її змістом.

На виконання вказаної ухвали без руху, 08 травня 2018 року представником позивача адвокатом ОСОБА_2 на адресу суду поданозаяву про усунення недоліків, в якій представник зазначає, що заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн Тячівського РЕМ з подальшим прийняттям рішення від 28.11.2017 року було проведено без участі ОСОБА_1

Що стосується вимог зазначених в ухвалі щодо необхідності подачі оскаржуваного рішення комісії, висновку експертизи щодо причин несправності лічильника обліку електроенергії та подачі читабельного акту про порушення №120301, представник повідомляє про неможливість подання таких ні ним, ні позивачкою. Зазначає, що ще до предявлення ОСОБА_1 до суду вказаного позову, 07.03.2018 року та 29.03.2018 року ним адвокатом ОСОБА_2, відповідачу було надіслано адвокатські запити про надання вказаних документів, однак йому було безпідставно відмовлено у наданні запитуваної інформації з посиланням на невідповідність запиту. 12.04.2018 року він втретє надіслав адвокатський запит відповідачу, але відповіді так і не отримав.

За таких обставин, адвокат ОСОБА_2 просить відкрити провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 та витребувати вказані документи у ОСОБА_3 «Закарпаттяообленерго», в особі Тячівського РЕМ, подавши до суду відповідне письмове клопотання про витребування письмових доказів.

Дослідивши матеріали заяви та подане представником клопотання приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою 22 березня 2018 року, про що свідчить вхідний штамп №2601/18 на матеріалах справи.

Тобто, в силу вимог ч.1 ст. 84, ч.2, ч.3 ст. 83 ЦПК України, позивач чи його представник повинні були подати клопотання про витребування доказів разом з поданням позовної заяви, а саме 22 березня 2018 р.

З матеріалів позовної заяви слідує, що адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 з адвокатським запитом звертався до ОСОБА_3 «Закарпаттяообленерго» 07.03.2018 року і листом від 16.03.2018 року отримав відмову у наданні запитуваної інформації, оскільки адвокатський запит не відповідає вимогам ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Тобто, на момент звернення до суду з позовною заявою у позивача були відсутні належні докази, однак ні позивач, ні її представник не повідомили про це суд та не подали відповідне клопотання про витребування доказів.

У частині 4 статті 83 ЦПК України визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що клопотання про витребування письмових доказів представником позивача подане до суду після закінчення встановленого строку і останній не обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, приходжу до висновку, що таке клопотання слід залишити без задоволення.

Частиною 5 статті 127 ЦПК України визначено, що пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги те, що станом на 11 травня 2018 року, недоліки зазначені в ухвалі без руху, у визначений строк позивачем (представником) не усунуті, виходячи з вимог ч.3 ст.185 ЦПК України вважаю, що позовну заяву - слід повернути позивачеві та вважати її неподаною.

Керуючись ст.ст.83, 84, 126, 127, 185 ч.3, 260, 353, 354 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2, який виступає в інтересах ОСОБА_1, про витребування письмових доказів - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої виступає адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 «Закарпаттяообленерго», в особі Тячівського РЕМ, про відміну нарахування за без облікове використання електроенергії - повернути позивачеві та вважати неподаною.

Розяснити заявникові, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя В.М. Малюк