№ 336/4777/17
пр№.2/336/196/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначила, що з 25.08.2006 року по 17.10.2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з березня 2008 року мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, дочка його ніколи не бачила, батько не піклується про неї, не приймає участі у її вихованні та житті, матеріальної допомоги не надає.

Позивач також зазначила, що 05.06.2010 року вона одружилася з ОСОБА_6, від цього шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактично її чоловік ОСОБА_8 займається вихованням та утриманням її дочки ОСОБА_5, яка зве його татом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 400 грн. щомісяця, яке відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість у розмірі 27995,12 грн.

Посилаючись на наведені обставини, просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили про його задоволення.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що викладене у позові не відповідає дійсності. Дочка проживає не з матірю, а разом з батьками позивача. З дитиною не спілкується через те, що позивач чинить йому перешкоди. У 2009 році з цього приводу звертався до органу опіки та піклування. Проте рішення органом опіки та піклування прийнято не було. Аліменти сплачував, передавав подарунки дитині через свою мати. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача вважає позов необґрунтованим, тому в його задоволенні просив відмовити.

Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, доводи їх представників, представника третьої особи, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 25.08.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 12, 13).

Шлюб між сторонами розірваний 27.10.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 461 (а.с. 11).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2008 року з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття (а.с. 17).

Заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_4 станом на 01.05.2017 року складає 27955,12 грн. (а.с. 25).

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надав суду письмовий висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки він не цікавиться життям, потребами та здоровям доньки. Не приймає участі у вихованні та лікуванні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, байдужий до її подальшої долі ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини (а.с. 41-42).

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона знайома з позивачем з 2015 року, їх діти навчаються разом у 93 гімназії. Батька ОСОБА_5 не знає, ніколи його не бачила, батьківські збори відвідує лише позивач.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивач є її дочкою, а відповідач колишнім зятем. З 2008 року дочка з онукою пішла від відповідача через те, що він зловживав спиртними напоями. Ніякої участі у вихованні дитини відповідач не приймає, дитина ніколи не бачила його. Перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 дочка не чинила.

Аналогічні за змістом покази дав свідок ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що у 2010 році одружився з позивачем, її колишнього чоловіка бачив лише один раз рік тому. Участі у вихованні своєї дочки відповідач не приймає. Перешкоди у спілкуванні з дитиною його дружина ніколи ОСОБА_4 не чинила.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що позивач є її невісткою. Її син та позивач познайомились у кінці 2009 року, а у червні 2010 року одружилися. З цього часу мешкають разом з нею. Батька ОСОБА_5 раніше ніколи не бачила, у судовому засіданні побачила його вперше. Відповідач своєю дочкою не цікавиться.

Як вбачається з інформації Запорізької гімназії № 93, протягом 2014/2015, 2016/2017 років під час навчання ОСОБА_5 у Запорізької гімназії № 93, ОСОБА_4 жодного разу не спілкувався ні з вчителями, ні з адміністрацією закладу. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_3, вітчим ОСОБА_6, бабуся ОСОБА_10, та дідусь ОСОБА_11 (а.с. 19, 22).

Згідно довідки № 164 від 12.06.2017 року, ОСОБА_5 займається у позашкільному навчальному закладі «Центр дитячої та юнацької творчості Шевченківського району» з 15.09.2013 року по 30.05.2014 року відвідувала студію пізнавально-евристичного розвитку дітей дошкільного віку «Краплинки», з 15.09.2013 року по теперішній час відвідує підготовчу студію «народного художнього колективу» ансамблю народного танцю «Вихиляс». За цей період відвідування творчих дитячих колективів батько дитини ОСОБА_4 не приймав участі у навчально-виховному процесі та ніколи не цікавився досягненнями доньки (а.с. 21).

З повідомлення комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» від 31.07.2017 року видно, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 спостерігається у лікаря педіатра дільничної амбулаторії № 3 з листопада 2010 року, перебуває на диспансерному обліку у лікарів дитячої лікарні № 1: ортопеда та невролога. Батько ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 до амбулаторії № 3 Центру за медичною допомогою не звертався (а.с. 24).

Згідно висновку психологічного дослідження від 21.12.2017 року, ОСОБА_5 емоційно привязана до членів власної родини, у якої вона проживає - мати, вітчима, сестрички Соні, маминих батьків та бабусі ОСОБА_12 (мати вітчима). Дівчинка відчуває від них турботу та підтримку. Вітчима вона зве татом, асоціює його з образом батька та прагне спілкуватися з ним. Дівчинка тривалий час виховувалась мамою та вітчимом, і наявність іншого батька викликає у неї тривогу та страх перед людиною, яку вона на знала. Нова ситуація спілкування з близькими дитині людьми (мамою та вітчимом) у звязку з усвідомленням наявності біологічного батька є причиною внутрішнього конфлікту та джерелом стресу ОСОБА_5. Рекомендовано: стабілізація життєвої ситуації для збереження здоровя ОСОБА_5. На даний час інформація про наявність двох тат викликає у неї стрес, емоційне напруження, що може призвести до погіршення її психоемоційного та фізичного стану (а.с. 108, 109).

За положеннями ч. 3 ст. 9, ст. 18 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В силу ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Приписами ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки сукупність наведених доказів переконує суд у тому, що відповідач ухиляється від своїх обовязків з виховання дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Навпаки відповідачем всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не доведено, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуватися з дитиною.

Керуючись ст. ст. 7, 150, 164, 165 СК України, ч. 3 ст. 9, ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Суркова