Справа № 308/3896/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 (боржники), про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вказаною заявою мотивуючи її тим, що 19.02.2009 року Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення №2п-1668/09 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором №1579-056/07Р від 29.10.2007 року в сумі 92709,84 грн. та судові витрати в розмірі 957,10 грн.

31 травня 2017 року між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1579-056/07Р від 29.10.2007 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

За таких обставин заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі №2п-1668/09.

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», представник первісного стягувача ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, але їх неявка у відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №2п-1668/09, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 29 жовтня 2007 року між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1579-056/07Р, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 12859,0 дол. США, строком до 29.10.2012 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних.

З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1579-056/07Р від 29 жовтня 2007 року.

У звязку із неналежним виконання Позичальником своїх зобовязань, ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором і рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2009 року у справі №2п-1668/09, позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №1579-056/07Р від 29.10.2007 року в сумі 92709,84 грн., витрати на оплату державного мита в розмірі 927,10 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

31 травня 2017 року між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1579-056/07Р від 29.10.2007 року, укладеним між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи з зазначених положень закону, під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правонаступника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, в тому числі, і відступлення права вимоги.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 353, 442 ЦПК Україні, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву - задоволити.

Замінити сторону виконавчого провадження щодо виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2009 року у цивільній справі №2п-1668/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором №1579-056/07Р від 29.10.2007 року в сумі 92709,84 грн. та судових витрат в розмірі 957,10 грн., а саме сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК» на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя В.М. Малюк