Справа № 591/2085/17
Провадження № 2/591/158/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми, за участю відповідача позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, представника позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2, справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені за договором,

Зустрічним позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати інформаційних послуг, згідно з договором від 24.02.2017 року в сумі 24750 грн., а також неустойку в сумі 4455 грн. та судові витрати на оплату судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем був укладений договір про надання інформаційних послуг з придбання нерухомого майна, за які відповідач зобовязувався сплатити 8250 грн. 24.02.2017 року позивач зайшов для відповідача покупця на квартиру АДРЕСА_1, після чого 03.03.2017 року відбулося укладення договору купівлі-продажу квартири між позивачем та ОСОБА_4 За отримані від позивача послуги відповідач не розрахувався. Отже, просив на підставі п. 5.1 Договору, у звязку з порушенням умов п. 4.2.3 Договору, стягнути з відповідача суму заборгованості в трьохкратному розмірі в сумі 24 750 грн., а також пеню за 54 дні прострочення на підставі п. 3.1 Договору в сумі 4 455 грн., а також понесені при зверненні до судові витрати.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору від 24.02.2017 року недійсним, посилаючись на те, що ФОП ОСОБА_3 при укладенні цього договору застосував нечесну підприємницьку практику, ввівши ОСОБА_1 в оману щодо умов цього договору. Послалася також на те, що насправді між нею та відповідачем ФОП ОСОБА_3 фактично не було договірних відносин, крім того, вона в односторонньому порядку відмовилася договору та усно повідомила про його розірвання.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2, заявлені вимоги підтримав і пояснив, що договір був виконаний позивачем: агентством було знайдено покупця квартири для відповідача, але він, уклавши договір купівлі-продажу, відмовився оплатити отримані послуги. В той же час договором передбачена неустойка в розмірі 1% від ціни послуг за кожен день прострочення, тому просив задовольнити позов в повному обсязі.

Просив також відмовити в задоволенні зустрічного позову у звязку з необґрунтованістю.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення первісного позову та просила задовольнити її зустрічні вимоги та визнати договір недійсним. Пояснила, що дійсно уклала з ФОП ОСОБА_3 договір, проте, вважає, що він не виконав свої зобовязання, оскільки зробив лише один телефонний дзвінок, знайшовши покупця квартири. Тому вважає, що розмір оплати за договором завищений. Крім того, вона під час укладення угоди купівлі-продажу квартири у нотаріуса вирішила в односторонньому порядку розірвати договір, оскільки дізналася, що ОСОБА_3 є раніше судимим, отже, не захотіла продовжувати з ним договірні відносини, про що усно повідомила представника його агенції з нерухомості. Вважала, що оскільки відповідач за її позовом скрив від неї цю обставину, то договір був підписаний нею під впливом обману. Отже, він застосував нечесну підприємницьку практику, оскільки, в іншому разі вона б не підписала цього договору.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що позов ФОП ОСОБА_3 обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 24.02.2017 року між сторонами був укладений договір про надання інформаційних послуг з придбання нерухомого майна, за які відповідач зобовязувалася сплатити 8250 грн. (а.с.4).

Аналізуючи даний договір, суд встановив наступне. В розділі 1 Договору вказано, що предметом договору, є послуги з продажу 1- кімнатної квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 Згідно з п.1.2 „Виконавець зобовязаний надати „Замовнику послуги по продажу обєкта, а „Замовник зобовязується прийняти і оплатити послуги. Моментом повного виконання Договору з боку Виконавця є укладення між Замовником та покупцем, наданим Виконавцем, договору купівлі-продажу обєкта нерухомості (п.2.2).

Згідно з п. 3.1 цього договору розмір оплати послуг Виконавця складає 8250 грн.

У разі порушення п. 4.2.3 цього договору, який забороняє використовувати інформацію щодо можливих варіантів продажу обєкту, надану Замовнику Виконавцем, у разі дострокового одностороннього розірвання договору, особисто та через своїх близьких родичів, пунктом 5.1 договору передбачено штраф у трьохкратному розмірі, тобто 24 750 грн.

У разі несвоєчасного внесення оплати за надані послуги Замовник зобовязаний сплатити неустойку в розмірі 1% від 8250 грн. за кожен день прострочення.

Як вбачається з оглядового акту, 24.02.2017 року покупцю ОСОБА_4 було запропоновано для огляду виконавцем послуг обєкт нерухомості 1- кімнатна квартира № АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1, в її присутності та присутності ОСОБА_3 . (а.с.5).

Вказана належна ОСОБА_1 була продана ОСОБА_4 згідно з договором купівлі-продажу від 03.03.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру (а.с.6).

Зазначені обставини підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним Договору від 24.02.2017 року, вважаючи умови договору несправедливими. В обґрунтування своїх вимог жодного доказу позивачем за зустрічним позовом не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором про надання послуг, згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 628 ч. 1 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ч. 1, ч. 2 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ст. 550 ч. 1 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Підстави для визнання недійсним договору визначені ст. 215 ЦК України.

Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Сторони договору взяли на себе відповідні зобовязання, які мають виконуватися належним чином. За змістом договору, його виконавець надає інформаційні послуги, а замовник зобовязаний оплатити отримані послуги. Моментом повного виконання Договору з боку Виконавця є укладення між Замовником та покупцем, наданим Виконавцем, договору купівлі-продажу обєкта нерухомості (п.2.2). В договорі обумовлено відповідальність замовника та зазначено, що у разі дострокового одностороннього розірвання договору, заборонено використовувати інформацію щодо можливих варіантів продажу обєкту, надану Замовнику Виконавцем особисто та через своїх близьких родичів, пунктом 5.1 договору передбачено штраф у трьохкратному розмірі, тобто 24 750 грн. У разі несвоєчасного внесення оплати за надані послуги Замовник зобовязаний сплатити неустойку в розмірі 1% від 8250 грн. за кожен день прострочення.

Таким чином, не встановлено підстав для застосування штрафу, передбаченого п. 5.1 Договору.

В той же час, оскільки встановлено, що ФОП ОСОБА_3 повністю виконав умови договору, але відповідач ОСОБА_1 відмовилася їх оплачувати, необхідно стягнути на користь позивача оплату за послуги в сумі 8250 грн. та пеню в сумі 4 455 грн., в іншій частині вимог слід відмовити за необґрунтованістю. При цьому суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що вона в односторонньому порядку повідомила про дострокове розірвання договору, оскільки жодного доказу про письмове повідомлення іншої сторони договору про намір дострокового його розірвання суду не надано.

В судовому засіданні сам відповідач підтвердив, що покупець оглянув квартиру, яку йому показував представник агентства нерухомості, і в подальшому ця квартира була продана ним саме вказаному покупцю.

Суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову, оскільки ці вимоги є необґрунтованими та не підтверджені жодним доказом.

На підставі ст. 140 ЦПК України, з відповідача на корись позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 243 гривні 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 550, 551, 626, 628, 638 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за договором від 24.02.2017 року за надані послуги в сумі 8 250 гривень 00 коп. та неустойку в сумі 4 455 гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати в сумі 640 гривень 00 коп.

В іншій частині вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання договору недійсним відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 14.05.2018 року.

Суддя О.В.Грищенко