АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/630/18 Справа № 187/789/17 Головуючий у 1 й інстанції - Іщенко І. М. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, одночасно з позовом ним було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на частку розміром 90% в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія Мікомп", що належить ОСОБА_3, вартість якої складає 791.100 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що все нерухоме майно, яке на праві власності належить відповідачу, перебуває під арештом, що свідчить про неможливість належного виконання рішення у разі задоволення його позовних вимог.

05 лютого 2018 року відповідачем було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він, посилаючись на принцип співмірності та непорушність права власності, просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін, крім того вказував, що позовна заява та заява про забезпечення позову були подані неповноважною особою.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 01 квітня 2009 року та просив стягнути з нього борг за договором позики у загальному розмірі 10.056.706 грн. 13 коп.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02 лютого 2018 року - перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників) - товариство з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма «МІКОМП» - кінцевий бенефіціарний власник (контролер ТОВ ЗТФ «МІКОМП») - ОСОБА_3; ОСОБА_4 розмір внеску до статутного фонду - 791.000 грн. Розмір статутного капіталу 879.000 грн.

Таким чином на даний час 90% в статутному капіталі ТОВ ЗТФ «МІКОМП» належить ОСОБА_4, а не відповідачу по справі ОСОБА_3

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому не має підстав для скасування ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року.

Керуючись ст.ст.367,374,375,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.