Справа № 202/27/18
Провадження №2/202/826/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 травня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач МТСБ України звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12.02.2016 р. приблизно о 08 год. в м. Дніпрі, по вул. Іларіонівській поблизу буд.144 сталася дорожньо-транспортна за участю двох транспортних засобі: «Мерседес-Бенс 220» д.н. АЕ 3131НО, яким керував ОСОБА_1 (відповідач) та «Фольц Ваген Пассат» державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 (потерпілий). Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПрАТ АСК «Інго Україна» при використанні транспортного засобу - автомобіля потерпілого за договором обовязкового страхування №АЕ 3163091. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2. Потерпілий звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 682,00 грн. Керуючись ст. 993 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в сумі 50682,00 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1600 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Відповідно до клопотань просили суд розглядати справу за відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували щодо доводів позивача викладених в позовній заяві. Позовні вимоги визнали частково в частині суми страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. та просили суд відмовити в стягненні вартості послуг аварійного комісара у розмірі 682,00 грн. Однак, звернули увагу суду на те, що відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі і станом на день розгляду справи у нього є боргові зобовязання перед банківськими установами. Також на утриманні у відповідача знаходяться двоє малолітніх дітей та безробітна дружина. Просили суд розстрочити виконання рішення суду на 100 місяців.

Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2016 року приблизно о 08 год. в м. Дніпро по вулиці Іларіонівській поблизу будинку 144 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю за участю автомобіля «MERSEDES-BENZ 280» д.н. АЕ 3131НО, яким керував ОСОБА_1, власник ОСОБА_4 та «VOLKSWAGEN PASSAT» державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, власник ОСОБА_5.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ АСК «Інго Україна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 3163091 терміном дії з 12 вересня 2015 року по 11 вересня 2016 року.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2016 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП відповідач у справі не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оскільки шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілому, власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_5 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБ України з відповідною заявою.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу №29/03/16 від 16.03.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 116128 грн. 96 коп. з урахуванням ПДВ та 96774 грн. 13 коп. без ПДВ.

Відповідно до пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно із ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

Керуючись Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБ України відповідно до платіжного доручення № 5414 рв від 07.07.2016 р. було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000 грн. 00 коп.

Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких повязана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз'яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. є обґрунтованими, підставними і такими що підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за послуги аварійного комісара, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до платіжного доручення № 340 рв від 15.04.2016 р. позивачем було сплачено суму в розмірі 682,00 грн. за послуги аварійного комісара згідно рах.№340 від 16.03.2016р. ФОП ОСОБА_6

Оскільки судом задовольняються позовні вимоги про відшкодування шкоди, то і вимоги позивача про стягнення витрат на аварійного комісара у розмірі 682,00 грн. також підлягають задоволенню, а вказана сума - стягненню з відповідача.

Виходячи із вищевикладеного, враховуючи те, що вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні зазначеної вище ДТП встановлена постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2016 р., позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідача власнику автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_5, відповідно до вищенаведених вимог ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу витрати, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 50682,00 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 600,00 грн.

Щодо заявленого клопотання відповідача та його представника про розстрочку суми витрат повязаної зі сплатою страхового відшкодування та судового збору рівними частинами на 100 місяців.

Відповідно до ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як вбачається із долучених відповідачем доказів у відповідача існують боргові зобовязання перед кредитними установами: ПАТ «Креді ОСОБА_7» на суму 114965,76 грн. та ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 8629,20 грн. та на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак відповідачем суду не надано жодного доказу щодо його доходу.

Крім того, згідно зі ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виходячи із викладеного суд не вбачає законних підстав для розстрочки виконання судового рішення по справі.

Керуючись: ст.993 ЦК України, ст. 27,41,ч. 2 ст. 38 Закону України «Про страхування, ст.ст. 4,13,141,259,263-265 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України ( м. Київ-2, бульвар Русанівський, а/с 272, Код ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (49051, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) на користь МТСБУ ( 02000, м. Київ-2, бульвар Русанівський, а/с 272, Код , р/р 871 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50 682 (п'ятдесят тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( 49051, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) на користь МТСБУ (02000, м. Київ-2, бульв. Русанівський, а/с 272, Код , р/р 871 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) сплачений судовий збір в розмірі 1 600 (Одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.05.2018 року.

Суддя Л.П. Слюсар