АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2241/18 Справа № 208/4629/17 Головуючий у 1 й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь»

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», третя особа-Федерація футболу України, про внесення змін до запису у трудовій книжці та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Федерація футболу України про внесення змін до запису у трудовій книжці та стягнення середнього заробітку за час затримки.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначила, що 03.02.2017 року у зв'язку із зміною організаційно-правової форми ГО «ФК Сталь» була звільнена по п. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін, а 06.02.2017 року знов прийнята на ту ж посаду робітниці по догляду за футбольним полем в товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь».

Протягом 2017 року відповідач постійно припускався затримок із виплатою заробітної плати, в зв'язку з чим 17.07.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням у зв'язку з порушенням трудового законодавства - систематичною невиплатою і затримкою заробітної плати.

Наказом від 17.07.2017 року позивача звільнено з формулюванням «за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП з 17.07.2017 року». За таких обставин позивач не може скористатися положеннями ст. 44 КЗпП та отримати вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку.

Повний розрахунок із позивачем був проведений 31.08.2017 року.

Оскільки відповідач не виплатив вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, ОСОБА_2 вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду, в уточненій позовній заяві просила:

- визнати формулювання причини свого звільнення за власним бажанням з ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» неправильною і змінити її на формулювання: «Звільнена за власним бажанням у зв'язку з порушенням власником (уповноваженим ним органом) трудового законодавства, ст. 38 КЗпП».

-стягнути з відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» на свою користь вихідну допомогу у розмірі трьох місячних заробітних плат.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано формулювання причини звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням з ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» неправильною і змінити її на формулювання: «Звільнена за власним бажанням у зв'язку з порушенням власником (уповноваженим ним органом) трудового законодавства, ст. 38 КЗпП».

Стягнуто з ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь», ідентифікаційний код юридичної особи 40259142, адреса місцезнаходження, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, пр. Гімназичний, 44, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, вихідну допомогу у розмірі трьох місячних заробітних плат у розмірі 9600 (дев'ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Вихідну допомогу у розмірі трьох місячних заробітних плат у розмірі 9600 (дев'ять тисяч шістсот) грн. 00 коп., стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» на користь ОСОБА_2 без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов'язкових платежів.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, а саме: позовна заява подана з пропуском місячного строку,передбаченого ст.233 КЗпП України,вимоги про стягнення вихідної допомоги є похідними від вимог про зміну формулювання причин звільнення,тому у разі відсутності підстав для задоволення вимог позивача про зміну формулювання причин звільнення відсутні підстави для стягнення суми вихідної допомоги з відповідача;порушення строків розрахунку при звільненні працівника є підставою для застосування до роботодавця відповідальності,передбаченої ст.117 КЗпП України,таких правових наслідків як зміна формулювання причин звільнення та виплата вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України законодавством не передбачено.

ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Представник ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, був сповіщений належним чином.

Неявка в судове засідання учасників справи не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК їх неявка,з урахуванням належного повідомлення про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 14.04.2016 року по 03.02.2017 року працювала на посаді робітника з догляду за футбольним полем у громадський організації «Футбольний клуб «Сталь». 06.02.2017 року позивач прийнята на ту ж саму посаду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь», 17.07.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про звільнення за власним бажанням у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати (а. с. 7). Наказом від 17.07.2017 року № 75/1-к позивача звільнено з формулюванням «за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП з 17.07.2017 року», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці (а. с. 8).

Сторонами по справі визнається факт здійснення повного розрахунку між ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь» та ОСОБА_2 31.08.2017 року (а. с. 18, 27, 30 - 33).

Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату № 369 від 05.09.2017 року, видану ТОВ «Професійний футбольний клуб «Сталь», середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 складає 3200 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ч. 3 ст. 38 КЗпП України передбачено право працівника у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, ст. 44 КЗпП встановлено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у ст. 38 КЗпП України, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду.

Так, за змістом статті 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. У разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя вказаної статті) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не має права самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на звільнення за власним бажанням без посилання на частину третю статті 38 КЗпП України.

Разом з тим, для визначення правової підстави розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України значення має сам лише факт порушення роботодавцем законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причини такого порушення та його істотність.

Посилання апелянта на те,що вимоги про стягнення вихідної допомоги є похідними від вимог про зміну формулювання причин звільнення,тому у разі відсутності підстав для задоволення вимог позивача про зміну формулювання причин звільнення відсутні підстави для стягнення суми вихідної допомоги з відповідача,спростовуються встановленими у справі обставинами. Враховуючи, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про порушення відповідачем умов трудового договору, а саме: несвоєчасної оплати заробітної плати, наявні всі підстави для стягнення вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України.

Згідно із частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправомірно не застосовано місячний строк позовної давності, передбачений ст.233 КЗпП України для справ про звільнення є необґрунтованими, оскільки позивач звернулася з позовом саме про зміну формулювання причини звільнення, в даному випадку колегія суддів погоджується, що до спірних правовідносин застосовується тримісячний строк для звернення до суду, який позивачем не пропущено, оскільки ОСОБА_2 була звільнена 17.07.2017 року, а звернулась до суду з позовом 21.08.2017 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, фактично були предметом дослідження суду першої інстанції,колегія суддів погоджується з їх оцінкою та вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено ст. 367 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати понесені у зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Сталь» - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 травня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко