Справа № 635/3051/18
Провадження № 2-о/635/119/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

11 травня 2018 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Токарєва Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати відсутність юридичного факту в довіреності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 12.09.2014р. маловідомий громадянин ОСОБА_3 шахрайським шляхом, на підставі довіреності, яка була посвідчена нотаріально, заволодів автомобілем KIA Sportage, д/н. НОМЕР_1, який належить заявникові на праві власності, а також ключами від авто та технічним паспортом. Заявник довіреностей на право керування своїм автомобілем нікому не видавав, своє авто нікому не відчужував, з приводу чого і звернувся до органів поліції із заявою про вчинення злочину. Було порушено кримінальне провадження № 0006522 за ч. 3 ст. 289 та ч. 1 ст. 358 КК України, досудове розслідування триває. Оскільки ОСОБА_1 не видавав довіреностей на право розпорядження його транспортним засобом, отже він змушений звернутися до суду з такою заявою.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно положень ч. 2, ч. 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п. 1, п. 3) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, вбачається, що існують довіреності, які видав ОСОБА_1 громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 12.09.2014р., які посвідчені нотаріально, на право представництва у держаних органах та інших організаціях з приводу експлуатації автомобіля, належного ОСОБА_1

Отже вбачається, що між сторонами укладено було договір доручення, і склалися відносини, які регулюються нормами ЦК України стосовно представництва та доручення.

Відповідно до положень ст. 202, ст. 244 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 1000, ст. 1008 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі:

1) відмови довірителя або повіреного від договору;

2) визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім;

3) смерті довірителя або повіреного.

2. Довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час.

Згідно висновків, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (п. 4) вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Отже, при вирішення питання щодо відкриття провадження по заяві ОСОБА_1, судом з'ясовано, що є спір про право, а тому заявлені вимоги не можуть бути предметом розгляду в окремому провадженні.

Довіреності, видані заявником на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 12.09.2014р. посвідчені нотаріально, були зареєстровані у Єдиному реєстрі довіреностей, ніким не скасовані, правочини не визнані судом недійсними, у кримінальному провадженні обвинувального вироку не винесено.

В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що у відкритті провадження по заяві ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, а саме: визнання відсутності юридичного факту в довіреності, виданої ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2 на право розпорядження транспортним засобом, належного довірителю, необхідно відмовити, та роз'яснити заявникові про його право звернутися до суду у загальному порядку, в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265, 315, 318 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз'яснити заявникові, що він не позбавлений права звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Ухвала може бути оскаржена лише щодо розміру судових витрат.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Токарєва