Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Одеса

Справа № 521/7218/18

Провадження № 2/521/3012/18

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2

Представник ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4

Представник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі відділу забезпечення діяльності Органу опіки та піклування, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який зареєстрований 13 вересня 2016 року Малиновським районним у місті ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1686, та просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «Трішина», а також визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матірю ОСОБА_2 за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

Сімейні відносини між сторонами не склалися, сімя носить формальний характер. Як причину розпаду сімї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від цього шлюбу є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю та останній час постійно зловживає алкогольними напоями.Позивач як мати малолітньої дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом із нею.Позивач переконана, що донька повинна проживати разом із матірю в квартирі № 85 в будинку № 1, корпус 3 по вулиціФабричній у місті Одесі, що належить їй на праві спільної часткової власності, де їй виділена окрема кімната для проживання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 рокурозєднано позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, матеріали виділеної цивільної справи передати для реєстрації справи в установленому законом порядку.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_6 вимоги позивача про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

13 вересня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Трішина) ОСОБА_7, було укладено шлюб, про що Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зроблений актовий запис № 1686.

Від цього шлюбу є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №497452 від 17 листопада 2016 року, запис №10716.

Сімейні відносини фактично припинені, сторони спільно не проживають, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин.

Між сторонами щодо місця проживання дитини існує спір, який розглядається в самостійному провадженні.

Майновий спір на час розгляду справи відсутній.

На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд, враховуючи визнання позову відповідачем, не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, рестр. № НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Трішина) ОСОБА_7 (АДРЕСА_3, рестр. № НОМЕР_2), зареєстрований Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13 вересня 2016 року, актовий запис № 1686, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС витрати по сплаті державного мита покласти на ОСОБА_2, ОСОБА_4 від сплати звільнити.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян зі зміною прізвища ОСОБА_2 на «Трішина».

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 17 травня 2018 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.