Справа № 147/279/18
Провадження № 2/147/274/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря судового засідання Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.07.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та подружні стосунки. З квітня 2016 року сторони проживають окремо, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам спільної дитини. Шлюбні відносини між ними припинилися назавжди. Примирення між ними неможливе. Спільного господарства сторони не ведуть.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2015 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 (а.с.4).

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач не виявила бажання змінити своє теперішнє прізвище на дошлюбне.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки, відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп. (704,80 / 50%). Решту суми судового збору у розмірі 352,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 2, 4,10, 81, 142, 211, 247, 258, 263, 265, 273 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 109, 110, 112 , 113, 114 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 19.07.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 28 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу за її згодою залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №46 від 12.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: