ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/189/15-ц

провадження № 22-ц/781/646/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Голованя А.М.,

Суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря Аліксійчук І.В.,

учасники справи: позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

представник ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року у складі судді Ковальової О.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4 у якому, після декількох уточнень, останнє у листопаді 2016 року, просили визнати за ними майнове право на 316 приміщень, загальною площею 7726 кв.м., що становить 683/1000 часток багатофункціонального комплексу з приміщеннями готельного, адміністративно-комерційного, торгівельного, побутового призначення, громадського харчування та господарських споруд під мийку на 5 постах, розташованого по проспекту АДРЕСА_1 визнати недійсним свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, видане 22.12.2011 року на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 22.12.2011 року № 1011 на ім'я ОСОБА_4, в частині реєстрації на його ім'я права власності на це майно; скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірні приміщення (том 1, а.с. 3-6; а.с.177 - 181), (том.2, а.с. 28-30).

Посилаються на те, що 22 лютого 2011 року між ними (Інвестори) з однієї сторони та відповідачем (Забудовник), з іншої сторони, було укладено договір про інвестування в будівництво нежитлових приміщень (далі - Договір). Предметом вказаного договору є участь інвесторів в інвестуванні (фінансуванні) будівництва нежитлових приміщень (далі - Об'єкт) в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_5 в місті Олександрія Кіровоградської області (ТЦ «Гранд Плаза») з метою отримання у власність цього Об'єкта.

23 грудня 2011 року до Договору була укладена додаткова угода №1 та 15 листопада 2012 року - додаткова угода №2, якими були внесені зміни до згаданого договору та визначено конкретні номери приміщень, з яких складався Об'єкт інвестування, їх кількість та остаточна площа цього об'єкта.

На даний час будівництво Об'єкта завершено і він повністю готовий до експлуатації, що підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації.

Проте відповідач не тільки не надав їм документів, необхідних для реєстрації за ними права власності на Об'єкт, а навпаки в грудні 2011 року зареєстрував за собою право власності на весь побудований багатофункціональний комплекс у зв'язку з чим просять задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду 26 червня 2015 року залучено до участі у цивільній справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 та ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС». (том 1, а.с.87)

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу підтримав її доводи.

Позивачі та треті особи, які належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.372 ЦПК України)

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_36 в судовому засіданні заперечила проти доводів скарги і просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється, що 22 лютого 2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (Інвестори) з однієї сторони та ОСОБА_4 (Забудовник) з іншої сторони, було укладено договір про інвестування в будівництво нежитлових приміщень (т.1 а.с. 10 -12).

Предметом вказаного договору є участь інвесторів в інвестуванні (фінансуванні) будівництва нежитлових приміщень в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_2 (ТЦ «Гранд Плаза») з метою отримання у власність цього Об'єкта.

23 грудня 2011 року до Договору була укладена додаткова угода №1 та 15 листопада 2012 року - додаткова угода №2, якими визначено конкретні номери приміщень, з яких складався Об'єкт інвестування, їх кількість та остаточна площа цього об'єкта.

Відповідно до п.3.1 та п.3.1.1 Договору та згідно додаткової угоди №2 від 15.11.2012 Об'єкт інвестування складається із 320 нежитлових приміщень загальною площею 7 816 кв.м, які розташовані в багатофункціональному комплексі по АДРЕСА_3 (ТЦ «Гранд Плаза») (т.1 а.с. 17).

Згідно п.4.1, пп.4.3.1 Договору та додатку №1 до Договору (Графік фінансування (зі змінами)), ОСОБА_1 і ОСОБА_2, як інвестори, зобов'язувались до 30 листопада 2012 року внести у будівництво Об'єкта інвестиції в сумі 55 207 452,00 грн (т.1 а.с. 10 -12 на звороті).

Відповідно до п.2.1. Договору об'єкт набувається інвесторами у спільну сумісну власність. Відповідно до п.2.4. Договору, після введення Об'єкта в експлуатацію і проведення інвестором всіх передбачених цим договором розрахунків інвестор набуває права на отримання своєї частки, що оформляється відповідним актом приймання-передачі, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.4.3.3 Договору, кошти, що передаються забудовнику будь-ким з інвесторів, враховуються в рахунок їх спільних платежів. Інвестиції в сумі 55 207 452,00 грн. у будівництво Об'єкта були внесені інвесторами в повному обсязі, що підтверджується розписками відповідача, зокрема розпискою від 30 квітня 2012 року та розпискою від 30 листопада 2012 року.

В свою чергу, відповідно до п.3.2. договору, забудовник ОСОБА_4 зобов'язувався завершити будівництво Об'єкта та ввести його в експлуатацію в грудні 2012 року.

Відповідно до п.5.2.5 договору протягом одного місяця протягом одного місяця, після закінчення будівництва об'єкта, прийняття його Державною приймальною комісією в експлуатацію та закінчення технічної інвентаризації, надати Інвестору дані по Об'єкту з визначенням його фактичного номера та фактичної загальної площі, передати Інвестору Об'єкт по акту приймання-передачі разом з пакетом документів, необхідних для реєстрації права власності на Об'єкт.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 вказаного Договору, інвестори приймають участь в інвестуванні будівництва Об'єкта шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки, з подальшим отриманням його у спільну сумісну власність, на умовах цього договору; після введення Об'єкта в експлуатацію і проведення інвесторами всіх передбачених цим договором розрахунків інвестори набувають права на отримання своєї частки, що оформляється відповідним актом приймання - передачі, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктами 4.1 та 4.3.1 Договору загальна сума вартості Об'єкту на момент укладення договору складає 54 600 000,00 грн., які інвестори здійснюють шляхом передачі готівки забудовнику або внесення коштів на рахунок забудовника, без врахування ПДВ, згідно з графіком фінансування (додаток №1 до Договору).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що той факт, що позивачі не оформили право власності в установленому порядку на об'єкт фінансування, не є підставою для визнання права власності за ними з підстав, передбачених ст.ст. 331, 328 ЦК України, оскільки законом не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України (у редакції 2004 року, яка була чинною на час розгляду справи із 2015 року) на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

У відповідності до ст.51 ЦПК України, чинної на час ухвалення рішення, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Разом з тим, зважаючи на предмет спору та суть спірних правовідносин, які регулюються, зокрема положеннями ст. 358 ЦК України щодо здійснення права спільної часткової власності, судом першої інстанції не вирішено питання про залучення до участі у справі як відповідачів: - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 та ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС, які є співвласниками 17/1000 часток багатофункціонального комплексу з приміщеннями готельного, адміністративно - комерційного, торгівельного, побутового призначення, громадського харчування та господарських споруд під мийку на 5 постах, розташованого по АДРЕСА_4

Процесуальні права, передбачені ЦПК України, третьої особи і відповідача є різними за своїми значеннями та впливом на процес, права відповідача значно ширші ніж права третьої особи.

Крім того, до участі у справі не були залучені як співвідповідачі ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_15, та ОСОБА_39, які на підставі договору інвестування від 19 березня 2011 року є інвесторами будівництва Об'єкту інвестування.

Також не було залучено до участі у справі як відповідача ОСОБА_40, який за рішенням суду є стягувачем грошових коштів з боржника ОСОБА_4, і на майно якого, а саме на 734/1000 частки спірного Об'єкта, накладено арешт в порядку здійснення виконавчого провадження. (том 1, а.с. 193,194).

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК).

Таким чином, оскаржуваним рішенням суд першої інстанції вирішив питання про права вище згаданих осіб, що не були залученими до участі у справі як належні відповідачі.

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії апеляційного розгляду ініціювати питання про притягнення до участі у справі інших співвідповідачів чи заміну первісних відповідачів належними, що унеможливлює вирішення спору по суті позовних вимог. У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з підстав передбачених п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ТОВ «ІСТЕЙТ СЕРВІС», ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_41, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_35 про визнання майнового права на приміщення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на частину нерухомого майна,

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 14 травня 2018 року.

Головуючий суддя: А.М. Головань

Судді: О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко