Справа № 738/582/18
№ провадження 2/738/296/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивували свій позов наступним. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, спадкоємцем якої за заповітом є дочка - позивач ОСОБА_2, яка в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої п'ятої черги за законом є онук - позивач ОСОБА_1, який в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Ніколаєнко С.В. з заявою про прийняття спадщини. Проте спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв'язку з цим, позивачі звернулися до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, по ? частині вказаного домоволодіння за кожним позивачем.

Ухвалою від 25 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

Позивачі в підготовче судове засідання не з'явилися, просили справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заперечень з приводу позовних вимог суду не надав.

За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів в матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість винесення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні, без участі учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Городище, Менського району, Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 02 (а.с.7).

Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Городищенської сільської ради Менського району 09 лютого 2005 року слідує, що ОСОБА_3 на випадок смерті зробив розпорядження, що все його майно, що буде належати йому на момент смерті, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Мена померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області 17 липня 2017 року (а.с.10).

Її спадкоємцем п'ятої черги за законом є онук ОСОБА_1, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.11 -12, 15).

Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 10 за 1991 - 1995 роки, виданої Городищенською сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку станом на 15.04.1991, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору був ОСОБА_3, членами колгоспного двору були: дружина ОСОБА_4. Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір» (а.с.44).

Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Отже, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в АДРЕСА_1 збереглось за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в рівних частках по 1/2 кожному.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належні їм частки (по 1/2) житлового будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 370/2005, заведеної до майна померлого ОСОБА_3, позивач ОСОБА_2 в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, грошові заощадження, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцеві частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 913/02-31 від 23.04.2018 (а.с.51).

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 232/2017, заведеної до майна померлої ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 140/02-31 від 01.02.2018 (а.с.50).

Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до довідки № 66 від 13.10.2017, виданої КП «Чернігівське МБТІ» слідує, що право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.18).

Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлено 27.09.2017 (а.с.19-23).

Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 має загальну вартість 19503 грн. 00 коп. (а.с.24-43).

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивачів, а саме: визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності, по ? частині кожному, житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, після померлого батька ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок", ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року), суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом, що відкрилось після смерті спадкодавця - батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, вартістю 9751,50 грн. (дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят одна гривня 50 копійок).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове нерухоме майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця - бабусі ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, вартістю 9751,50 грн. (дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят одна гривня 50 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сова