Справа № 433/1679/16-ц
Провадження № 22ц/782/929/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого (судді-доповідача) - Авалян Н.М.,

суддів - Кострицького В.В., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання - Подрябінкіна Я.Г.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьк Луганської області

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

з апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Троїцького районного суду Луганської області (суддя Крівоклякіна Н.В.)

від 05 вересня 2016 року

ВСТАНОВИВ

19 серпня 2016 року до Троїцького районного суду Луганської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15.05.2013 у справі № 1207/7601/12 (провадження № 2/435/666/13), відповідно до якого на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 646 724,70 гривень та судовий збір у розмірі 3 219,00 гривень. (т.1 а.с.2-3)

Вказана заява подана до Троїцького районного суду Луганської області відповідно до правил підсудності, визначених Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VІІ, яким встановлено порядок забезпечення розгляду справ, підсудність яких було змінено у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на частині території Луганської області та припиненням у зв'язку з цим діяльності судів на вказаній території

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14, від 12 вересня 2014 року №29/0/38-14, від 08 грудня 2014 року №56/0/38-14 підсудність Жовтневого районного суду м.Луганська була змінена та віднесена до юрисдикції Троїцького районного суду Луганської області.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 26 серпня 2016 року визнано втраченим судове провадження у справі № 1207/7601/12 (провадження № 2/435/666/13) Жовтневого районного суду м.Луганська, у зв'язку з чим для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа судом ініційовано розгляд питання про відновлення втраченого судового провадження. (т.1 а.с.12)

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 05 вересня 2016 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 1207/7601/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15.05.2013, яким позовні вимоги задоволені, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнута сума заборгованості в розмірі 7 646 724,70 гривень та судовий збір у розмірі 3 219,00 гривень. (т.1 а.с.21-22)

Вказане рішення відповідач у справі ОСОБА_1 вважає незаконним та необґрунтованим, тому просить його скасувати. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням норм процесуального права. (т.3 а.с.15-19)

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» свого представника для участі в судовому засіданні не направив та заперечень на апеляційну скаргу не надав, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача та його представника, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції відновив втрачене судове провадження провадження в частині вступної та резолютивної частини рішення на підставі наступних доказів:

копії виконавчого листа у справі № 1207/7601/12 від 28 серпня 2013 року, виданого Жовтневим районним судом м.Луганська, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором №10/МВ-07 від 16 березня 2007 року в розмірі 7646724 (сім мільйонів шістсот сорок шість тисяч сімсот двадцять чотири гривні 70 копійок), судовий збір у розмірі 3219 грн 00 коп.;

копії постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області Кукуянцевою Ю.Ю. від 19 березня 2013 року про відкриття виконавчого провадження № 4008331 про примусове виконання вказаного виконавчого листа;

копії відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про те, що всі виконавчі прговадження, які перебували на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходяться у м.Луганську та перебувають на тимчасово неконтрольованій території;

інформації, до якої має доступ Троїцький районний суд Луганської області, а саме: обліково-статистична картка на справу Жовтневого районного суду м.Луганська № 1207/7601/12 та копія заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська по вказаній справі від 15 травня 2013 року, яке набрало законної сили 26.05.2013 року.

Вказаних доказів суд вважав достатніми для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 1207/7601/12 в частині змісту рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15 травня 2013 року.

Цей висновок суду апеляційний суд вважає правильним, оскільки він повністю відповідає встановленим обставинам та нормам процесуального права, які регулюють інститут відновлення втраченого судового провадження (ст.ст.402-409, які розміщені у розділі IX ЦПК в редакції до 15 грудня 2017 року).

Відновлення втраченого судового провадження є однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід'ємна частина судового процесу в розумінні статті 6 Конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, «Бакай та інші проти України» від 9 листопада 2004 року).

Втрата судового провадження, рішення у якому не виконано, є перешкодою для реалізації позивачем передбаченого Конституцією України права на судовий захист та гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції права на справедливий суд.

З урахуванням ст. 402 ЦПК України відновлені можуть бути як всі, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи

В даному випадку від мети відновлення судового провадження (видача дубліката виконавчого листа) достатньо було відновити вступну та резолютивну частину рішення, змість яких відтворюється у виконавчому листі.

Доводи скаржника про незаконність та необґрунтованість рішення суду є неприйнятними, оскільки вони засновані на помилковому тлумаченні норм процесуального права

Так, не заслуговує на увагу довід скаржника про непідсудність справи Троїцькому районному суду Луганської області, оскільки питання про відновлення втраченого судового провадження було розглянуто Троїцьким районним судом Луганської області згідно з правилами визначення підсудності справ для судів частини Луганської та Донецької областей, які припинили свою діяльність на тимчасово непідконтрольній державі території.

Цей порядок визначений Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VІІ та Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14, від 12 вересня 2014 року №29/0/38-14, від 08 грудня 2014 року №56/0/38-14, відповідно до яких підсудність справ Жовтневого районного суду м.Луганська віднесена до юрисдикції Троїцького районного суду Луганської області.

Також не заслуговує на увагу довід скаржника про те, що судом не досліджувались докази, оскільки це спростовується журналом судового засідання від 05 вересня 2016 року, з якого вбачається, що суддя перед виходом до нарадчої кімнати вивчив матеріали справи (том 1 аркуш справи 20).

Довід скаржника про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши питання про відновлення за власною ініціативою, також не заслуговує на увагу, оскільки в ст.403 ЦПК України прямо зазначено, що втрачене судове провадження може бути відновлено не тільки за заявою осіб, що брали участь у справі, але і за ініціативою суду. І хоча закон не визначає конкретних випадків такої ініціативи, ініціювання судом питання про відновлення втраченого судового провадження може мати місце у всіх випадках, коли це є необхідним для захисту прав та інтересів осіб, які брали участь у справі або чиїх прав та обов'язків вона безпосередньо стосується. В даному випадку для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд зобов'язаний був попередньо вирішити питання про відновлення втраченого судового провадження, оскільки справа з Жовтневого районного суду м.Луганська до Троїцького районного суду Луганської області не передавалась.

Довід скаржника про те, що суд не повідомляв його про час та місце розгляду справи частково заслуговує на увагу, але не є підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник (відповідач у справі) мав зареєстроване місце проживання на тимчасово непідконтрольній державі території, на яку не здійснюються доставка поштових відправлень (м.Луганськ, кв.Комарова, буд.28-Б кв.11). Вказана адреса зазначена в заяві позивача про видачу дубліката виконавчого листа, а також у виконавчому листі та в постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Суд по незалежним від нього причинам не міг виконати свого обов'язку повідомити відповідача про час та місце розгляду справи, оскільки поштове відправлення не могло бути доставлене відповідачу за зазначеним у справі місцем проживання (м.Луганськ), а інформація про інші засоби зв'язку, крім адреси, в матеріалах справи була відсутня та не могла бути перевірена.

Відповідач повідомив суд про своє зареєстроване місце проживання (Луганська область, Станично-Луганський район, с.Петрівка, вул.Будьоного,4а) та фактичне місце проживання (Луганська область, Станично-Луганський район, с.Войтове, вул.Дружби,35) суду 06 червня 2017 року, коли звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Троїцького районного суду Луганської області від 05 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами. (т. 2 а.с.2)

По вказаній справі відсутність як позивача, так і відповідача у судовому засіданні не перешкоджала розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, оскільки зібраних матеріалів та відомостей було достатньо для часткового відновлення втраченого судового провадження.

Крім того, часткове відновлення судового провадження, не може свідчити про порушення прав відповідача, оскільки воно спрямоване не на захист порушених суб'єктивних матеріальних прав, свобод чи інтересів, а на захист процесуального права позивача отримати дублікат виконавчого листа для примусового виконання рішення, яке набрало законної сили.

В судовому засіданні пояснив, що його мета - це оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15 травня 2013 року, яким з нього стягнута заборгованість за кредитним договором, на думку відповідача незаконно. Однак, на право оскаржити це рішення не впливає ухвалене судом рішення про часткове відновлення втраченого судового провадження.

Доводи скаржника про незаконність та необґрунтованість заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15 травня 2013 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначене рішення суду не є предметом апеляційного розгляду.

На це було звернуто увагу скаржника в ухвалі Апеляційного суду Луганської області від 18 грудня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху. Скаржнику було запропоновано визначитись, яке саме рішення у справі він оскаржує: заочне рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15 травня 2013 року та/або рішення Троїцького районного суду Луганської області від 05 вересня 2016 року.

В уточненій апеляційній скарзі скаржник визначив предмет оскарження - рішення Троїцького районного суду Луганської області від 05 вересня 2016 року, яке і є предметом апеляційного розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що його мета - оскаржити заочне рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15 травня 2013 року, яким з нього стягнута заборгованість за кредитним договором.

З цього приводу апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що він має право оскаржити заочне рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 15 травня 2013 року в порядку, встановленому законом для оскарження заочних рішень (про порядок оскарження зазначено в резолютивній частині рішення).

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.381, ст.382, ст.383, ст.384, ст.388, п.1 ч.1 ст.389, ч.1 ст.390, 391 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Троїцького районного суду Луганської області від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 24 квітня 2018 року.

Головуючий Авалян Н.М.

Судді: Кострицький В.В.

Орлов І.В.