АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Справа № 755/12797/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4064/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

16 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Семенюк Т.А.

суддів - Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_8, про звільнення майна з-під арешту та припинення обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 7 липня 2017 року ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що на час укладення договору спірна квартира під забороною не перебувала.

14 липня 2017 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федорчуком М.Ф. накладено та зареєстровано арешт в межах виконавчого провадження № 43487857, за яким боржником значиться ОСОБА_6

Вважає, що державний виконавець неправомірно наклав арешт, оскільки не перевірив власника майна. Позивач не є боржником по виконавчому провадженню, не має жодного відношення до боргу ОСОБА_6 перед ОСОБА_7 і накладення арешту на його майно грубо порушує його права, як власника майна.

У зв'язку із викладеним, просив суд звільнити з-під арешту об'єкт житлової нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_4

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 5 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти постанову про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 березня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 5 травня 2018 року апеляційну скаргу призначено до розгляду на 17 травня 2018 року.

15 травня 2018 року до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

На обґрунтування заявленого клопотання представник ОСОБА_4 посилається на неможливість прибуття в судове засідання її та позивача у зв'язку із значною віддаленістю місця проживання від місця проведення судового засідання. Крім того, зазначає, що повноважний представник позивача задіяний в іншому судовому засіданні, яке відбудеться в Апеляційному суді Вінницької області 17 травня 2018 року.

Згідно ч.1 ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов'язковою.

За ч. 7 ст. 212 ЦПК України, у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщені суду в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подане не пізніше як за п'ять днів до відповідного судового засідання.

Подання заяви без дотримання строків, передбачених ст. 212 ЦПК України, позбавляє апеляційний суд можливості належним чином вирішити питання щодо розгляду цивільної справи в режимі відеоконференції з дотриманням прав та інтересів осіб, які беруть участь у даній справі, а також технічної можливості вчинення дій передбачених ч.8 ст. 212 ЦПК України.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Оскільки заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розгляд справи в режимі відеоконференції подане з пропущенням процесуального строку, встановленого ч.7 ст. 212 ЦПК України, вона підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 212 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: