АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/225/18 Справа № 203/6169/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до ПрАТ «СК «Брокбізнес», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи, в обґрунтування позову зазначили, що 23.12.2015 року відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Mazda» на пр. Кірова в м. Дніпропетровську скоїв наїзд на сина позивачів, ОСОБА_5, у результаті якого останній загинув.

Вину ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК), встановлено не було. Вартість послуг, пов'язаних з похованням сина, склала 17 010,92 грн. Відповідні витрати страхова компанія, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Mazda», не відшкодовує. У зв'язку з тим, що добровільно відшкодувати шкоду відповідачі відмовляються, позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «СК «Брокбізнес» на їх користь компенсації моральної шкоди в сумі 16 536,00 грн., стягнення у солідарному порядку з відповідачів компенсації витрат на поховання в сумі 17 010,92 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 211 732,00 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 211 732,00 грн. (а.с. 1 - 6).

20 березня 2017 року суд своїми ухвалами залишив без розгляду позов у частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат на поховання в сумі 17 010,92 грн., та вимог висунутих до ПрАТ «СК «Брокбізнес».

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 211 732,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 211 732,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави компенсацію судових витрат у сумі 1 600,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилаються на те, що відповідач не був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, що в свою чергу перешкоджало суду з'ясувати належним чином ті суттєві обставини по справі, які б сприяли ухваленню справедливого та законного рішення суду.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд Дніпропетровскої області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2015 року, біля 21год. 53 хвл., на пр. Кірова в м. Дніпропетровську, біля будинку №59, відповідач, рухаючись (керуючи) на автомобілі марки «Mazda» (реєстраційний НОМЕР_1), скоїв наїзд на сина позивачів - ОСОБА_5, який від отриманих травм загинув (а.с. 9 - 14, 17, 62).

Згідно з висновком Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 13.01.2016 року №2620/6-Е смерть потерпілого настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток тіла та розривів внутрішніх органів, яка ускладнилася розвитком шоку (а.с.15-16), при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа потерпілого метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти не виявлені.

31 серпня 2016 року постановою слідчого відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0001195, відкрите за фактом дорожньо-транспортної пригоди, було закрите у зв'язку з відсутністю у діях відповідача складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК (а.с.10 - 13).

09 листопада 2016 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська постанову слідчого відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 31.08.2016 року було скасовано (а.с.14).

Згідно відповіді т.в.о. начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Дніпропетровській області від 27.04.2018 року ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2016 року, якою була скасована постанова про закриття кримінального провадження №0001195 від 31.08.2016 року до слідчого управління ГУНП вДніпропетровській області не надходила (а.с.184)

Задовольняючи позов районний суд виходив з того, що факт завдання моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях через смерть сина, встановлена судом, а тому незалежно від відсутності вини, відповідач як безпосередній заподіювач шкоди має компенсувати таку моральну шкоду.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком місцевого суду, але вважає, що сума відшкодування такої шкоди повинна бути зменшена до 100 000 грн. на кожного з батьків.

Відповідно до вимог частини 2 статті 1167 ЦКУ моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

У відповідності зі статтею 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 31.08.2016 року під час проведення досудового слідства за фактом дорожньо-транспортної пригоди, за участю водія ОСОБА_2 встановити, чи була технічна можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду встановити не представилось можливим, оскільки встановлення такої можливості напряму залежить від темпу руху пішохода. Скасовуючи вказану постанову слідчий суддя Бабушкінського районного суд м.Дніпропетровська в своїй ухвалі від 09.11.2016 року вказав, що під час проведення досудового розслідування не представилось можливим встановити всі суттєві обставини які мають значення для кримінального провадження, оскільки вони є невід'ємною частиною механізма дорожньо-транспорної пригоди, а тому закриття провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яка передбачає закриття провадження у справі у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, є незаконним.

У даному випадку кримінальне провадження повинно бути закрито у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Після скасування постанови про закриття кримінального провадження додаткового розслідування слідчими органами не проводилось, питання наявності або відсутності вини в діях водія ОСОБА_2 не перевірялось та не встановлювалось.

Під час проведення досудового слідства за фактом ДТП за участю водія ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_5 слідчими органами також не з'ясовувалось питання чи була потерпілим допущена груба необережність чи мала місце необачність, а тому на підставі вимог ч.2 ст.1193 ЦК України, відповідно до яких якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, -також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Та, з урахуванням роз'яснень, які містяться у п.7 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.20013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга ст.1193 ЦК України, у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану, тощо), колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повинно бути змінено, а розмір моральної шкоди, яка повинна бути стягнута на користь батьків загиблого повинна бути зменшена до 100 000,00 грн. на кожного з батьків.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивачів.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2017 року змінити в частині суми, що підлягає стягненню у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Зменшити суму, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 211 732,00 грн. на користь кожного до 100 000,00 грн. на користь кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 14 травня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко