АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/31/18 Справа № 205/623/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DNKMAK00000264, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 19748,21 доларів США. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 25 грудня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 53895,37 доларів США, що еквівалентно 851546,85 грн.

У зв'язку з чим, з урахуванням всіх уточнень позовних вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03 березня 2014 року складає суму 40751,41 доларів США, що еквівалентно 395264,21 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача банку заборгованість за кредитним договором №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року, яка складає 17586,96 доларів США, що еквівалентно - 170582,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12082,72 доларів США, що еквівалентно - 117195,11 грн. - заборгованість за процентами; 1410,15 доларів США, що еквівалентно - 13677,61 грн. - заборгованість за комісією; 9671,58 доларів США, що еквівалентно - 93808,52 грн. - пеня, а всього 40751,41 доларів США, що еквівалентно 395264,21 грн.

Також, з відповідача було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, що мають значення для її вирішення, а також на невідповідність висновку суду цим обставинам, що призвело до порушення судом норм матеріального права та неправильне їх застосування.

ПАТ КБ «ПриватБанк», в свою чергу, заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та просив залишити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року без змін, як обґрунтоване, законне та відповідне до норм діючого законодавства України.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DNKMAK00000264, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 19748,21 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 03 березня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 40751,41 доларів США, що еквівалентно 395246,21 грн., яка складається з наступного: 17586,96 доларів США, що еквівалентно - 170582,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12082,72 доларів США, що еквівалентно - 117195,11 грн. - заборгованість за процентами; 1410,15 доларів США, що еквівалентно - 13677,61 грн. - заборгованість за комісією; 9671,58 доларів США, що еквівалентно - 93808,52 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України, враховував встановлені кредитним договором умови та виходив із наданих позивачем розрахунків, як доказу неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що заборгованість за кредитним договором №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року перед позивачем було погашено в повному обсязі за рахунок коштів, реалізованих шляхом продажу заставного майна, а саме автомобіля марки Honda Jazz, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, проте ПАТ КБ «ПриватБанк» в порушення вимог закону не відобразив їх у розрахунку заборгованості.

Однак, колегія суддів з такою позицією апеляційної скарги не погоджується, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи дійсно вбачається, що 13 вересня 2007 року, разом з укладанням кредитного договору №DNKMAK00000264, між сторонами було укладено договір застави рухомого майна, згідно умов якого ОСОБА_2 надала в заставу автомобіль марки Honda Jazz, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, який належить їй на праві власності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та звернено стягнення на вказаний автомобіль.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В ході перегляду оскаржуваного рішення представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано розрахунок заборгованості, в якому було відображено зарахування коштів як від реалізації автомобіля марки Honda Jazz, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2 за 7103,53 доларів США, так і всі внесені ОСОБА_2 платежі на погашення заборгованості за кредитним договором №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року.

Таким чином, на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовними вимогами до ОСОБА_2, заборгованість вказана в позовних вимогах розрахована із врахуванням реалізованих коштів від продажу автомобіля відповідача, але так як на момент вилучення та реалізації заставного автомобіля заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року значно перевищувала отриману ПАТ КБ «ПриватБанк» суму від продажу Honda Jazz, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, то вказаної суми не вистачило для повного погашення заборгованості.

Щодо посилань апелянта на спірність наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-економічної експертизи та поставлено перед експертами на вирішення питання:

1) Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» умовам кредитного договору №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року, додатковим угодам до нього та платежам, що підтверджують погашення кредиту?;

2) Яка загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» по кредитному договору №DNKMAK00000264 від 13 вересня 2007 року, станом на 03 березня 2014 року?

16 червня 2017 року Дніпропетровським НДІСЕ було повернуто справу на адресу суду без виконання експертизи у зв'язку із несплатою ОСОБА_2 її вартості.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Тож, оскільки судово-економічну експертизу не було проведено з вини апелянта, розрахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 у відповідності до ст. 76-80 ЦПК України спростовано не було, то колегія суддів не вбачає підстав вважати наявний в матеріалах справи розрахунок невідповідним фактичним обставинам справи.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

Т.Р. Куценко