Справа № 367/6918/17 Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/1834/18 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 58 08.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Удовиченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2018 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області звернулось ТОВ «Аверс-Сіті» з позовом до ОСОБА_2 та просило витребувати з володіння відповідача квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із протиправними діями відповідача по заволодінню спірним об'єктом нерухомості.

02 лютого 2018 року до суду із заявою про забезпечення позову звернувся представник ТОВ «Аверс-Сіті» - Васюк М.М. та просив суд накласти арешт на квартиру № 267, що розташована за вищевказаною адресою з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 109 та заборонити її відчуження.

Вимоги вказаної заяви обґрунтовано тим, що квартира, що є предметом даного спору, знаходиться на праві власності ОСОБА_2, який може як власник вільно розпорядитися нею у будь-який спосіб та будь-коли може відчужити її, що в подальшому може ускладнити виконання рішення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2018 року заяву представника ТОВ «Аверс-Сіті» - Васюка М.М. про забезпечення позову задоволено шляхом накладення арешту у вигляді заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу міського суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Аверс-Сіті» про забезпечення позову.

Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції задовольняючи заяву, не у повній мірі та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, не наведено жодної обґрунтованої підстави, яка б свідчила, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Крім того, вважає, що судом застосовано заходи забезпечення позову, які є не співмірними із заявленими вимогами.

Також, апелянт зазначав, що суд задовольнив заяву особи, яка не є власником спірного об'єкта нерухомості, внаслідок чого обмежено права законного власника майна.

Відзив на вказану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції надійшов від представника ТОВ «Аверс-Сіті» - адвоката Руденко А.О. (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_1), в якому, на спростування доводів апелянта зазначено, що позивач являється замовником об'єкта будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 від 22.09.2011 року, що є належним та допустимим доказом того, що ТОВ «Аверс-Сіті» є власником спірної квартири. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2018 року - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника ТОВ «Аверс-Сіті» - Васюка М.М., суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що оскільки предметом спору є витребування квартири із незаконного володіння нею особи, то невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до її відчуження, внаслідок чого можливе утруднення або неможливе виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Аверс Сіті» до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого, незаконного володіння.

Предметом спору є витребування майна -квартири АДРЕСА_1 із незаконного володіння відповідача ОСОБА_2

ТОВ «Аверс-Сіті» мотивує свої вимоги тим, що воно є власником спірної квартири як новозведеного майна, що стверджується сертифікатом відповідності НОМЕР_2 про уведення в експлуатацію. При цьому позивач посилається, що відповідач ОСОБА_2 не будував квартири і не набував на них право власності за нотаріально посвідченими договорами, та стверджує що він незаконно набув права власності на квартиру шляхом підробки документів, у зв'язку з чим товариство оспорює права відповідача на вказану квартиру.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду .

Пунктом першим частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вжитті заходів забезпечення позову судом обґрунтовано враховано, як зміст вимог ТОВ «Аверс-Сіті», які полягають у витребуванні спірної квартири з незаконного володіння відповідача на користь товариства, так і співмірність вжитих заходів із вимогами та видом забезпечення позову (пункти 3 і 4 постанови ПВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Доводи апеляційної скарги про те, що, вживаючи заходи забезпечення позову, суд не врахував відсутність доказів на підтвердження обставин реальної загрози невиконання чи можливого утруднення виконання судового рішення про задоволення позову є необґрунтованими.

Суд прийшов до вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки позивачем не визнається право відповідача на спірну квартиру і не забезпечення позову у спосіб зазначений позивачем може призвести до відчуження вказаного майна відповдачем.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка є предметом спору та право влансості на яку оспорюєть позивачем, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала, що постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства - залишенню без змін.

В решті доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду викладених в ухвалі суду, та не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 153, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц. Кашперська

В.О.Фінагеєв