Справа № 288/1448/17
Провадження № 2-з/288/3/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

при секретарі - Мітніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Камянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про скасування рішення сільської ради, визнання відмови неправомірною та усунення перешкод.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

08 травня 2018 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить на час розгляду справи в суді, накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,55 га, яка знаходиться в с.Камянка, Попільнянського району по вул. Незалежності, 11 та належить Камянській сільській раді Попільнянського району; заборонити Камянській сільській раді Попільнянського району та органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно здійснювати будь які дії щодо земельної ділянки площею 0,55 га, яка знаходиться в с.Камянка Попільнянського району по вул. Незалежності, 11 та належить Камянській сільській раді Попільнянського району до закінчення розгляду в суді цивільної справи № 288/1448/17.

При вирішенні даної заяви суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову у відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Частинами першою, другою 149 ЦПК України, визначено, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь які дії, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач на обґрунтування застосування забезпечення позову вказує, що на даний час існує велика ймовірність вчинення в подальшому Відповідачем як юридичних так і фізичних дій, спрямованих на порушення права Позивача на земельну ділянку, які можуть призвести до виникнення нових судових спорів щодо витребування майна з незаконного володіння наступних набувачів, земля яким може бути передана Відповідачем, визнання недійсними нових правовстановлюючих документів на землю. Невжиття заходів забезпечення позову, надасть можливість Відповідачу відчужити землю на користь третіх осіб в будь який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь Позивача, і як наслідок призведе до неможливості Позивачем поновити його порушені права та інтереси на земельну ділянку. Зазначає, що дії Відповідача можуть утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду по даній справі, яке може бути ухвалено на користь Позивача.

На підстави забезпечення позову Позивачем не надано підтверджень того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання такого рішення суду у випадку незастосування забезпечення позову.

Судом встановлено відсутність об'єктивних підстав вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Заява про забезпечення позову вмотивована припущеннями та побоюваннями щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.

В даному випадку, забезпечення позову не є необхідною умовою для недопущення порушення прав та інтересів Позивача.

Слід зазначити, що застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу в будь - який спосіб використовувати земельні ділянки та накладення арешту на земельну ділянку з огляду на спірні правовідносини та їх застосування обмежить можливість реалізації для сторін права користуватись та розпоряджатись зазначеним майном, а також перешкоджатиме господарській діяльності, з врахуванням цільового призначення земельної ділянки та може призвести до незворотних наслідків.

Зазначені обставини в їх системному звязку свідчать, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», статтями 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_2