Провадження № 2/325/162/2018
Справа № 325/295/18
16 травня 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря судового засідання Орманджи Ф.К., розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;
ПАТ КБ ПриватБанк"звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 грудня 2006 року у розмірі 117000,00 грн., з підстав, передбачених ст.ст. 526, 610, 1054 ЦК України та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
В обґрунтування вимог в позові зазначено, що 18 грудня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційного банку "ПриватБанк" (30.04.2009 року змінена назва на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк")та ОСОБА_1 укладено договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, згідно ч.1 ст.634 ЦК України, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 3.2, п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими відповідач при укладенні договору надав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надав право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позивальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг). Договором, який є укладеним відповідно до ч.2 ст.639, ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, передбачені порядок та умови погашення кредиту і заборгованості по ньому, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також наслідки невиконання умов договору. ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 31 грудня 2017 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 117000,00 гривень, яка складається із: 9649,31 грн. - заборгованість за кредитом; 107350,69 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Позивач зазначив, що на теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ ПриватБанк .
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, при подачі позову подала до суду клопотанням про розгляд справи за відсутності представника банку, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує.
Згідно довідки Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 259 від 16 березня 2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 13 листопада 1995 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
В судове засідання відповідач не з'явився, повістка з викликом, яка надіслана за вище зазначеною адресою, повторно повернута до суду без вручення з довідкою підприємства Укрпошти про причини повернення наступного змісту: за закінченням терміну зберігання.
Згідно вимог ч.7 ст.128 ЦПК України за таких обставин відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.
Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).
Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вимоги ст.210 ЦПК України про строки розгляду справи по суті, а також ст.223 ЦПК України, яка не передбачає відкладення судового розгляду справи у разі неявки без поважних причин повідомленого належним чином відповідача, обставини про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без повідомлення про причини і не подав відзиву до суду, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Із досліджених документів судом встановлено, що 18 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, шляхом підписання сторонами заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, укладений договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.
Зазначені обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, названими Умовами та Правилами.
Відповідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
У разі невиконання зобовязань за договором позичальник зобовязався на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати Винагороди Банку ( п. 6.6 договору).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, 01 лютого 2007 року ОСОБА_1 скористався коштами в межах встановленого кредитного ліміту, але зобовязання по сплаті кредиту належним чином не виконував, оскільки в період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року не здійснив жодного платежу за кредитом.
Відповідно до умов договору та у зв'язку з порушенням боржником зобов'язань позивачем нараховані відсотки у розмірі 107350,69 гривень.
Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту, заперечень чи інших заяв щодо позовних вимог відповідачем суду не надано.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.
За ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).
Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2 ст.642 ЦК).
Відповідно до наведених норм закону та встановлених обставин між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за вказаних позивачем обставин і умов.
В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Наслідки порушення договору позики, які відповідно до ст.1054 ЦК України, застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачені ст.1050 ЦК України, згідно якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України) та, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ст.624 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами укладений кредитний договір.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань з погашення кредиту за договором № б/н від 18 грудня 2006 року станом на 31 грудня 2017 року, відповідно до розрахунку позивача, утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 9649,31 гривень і заборгованість по відсоткам за користування кредитом 107350,69 грн., які підлягають стягненню із наведених підстав.
Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені (платіжним дорученням №IHB91B1QHS від 31 cічня 2018 року) судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромповністю задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк судові витрати в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.П. Пантилус