Справа № 521/535/18
Провадження № 2/521/2003/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Бобуйок І.А.,
при секретарі Богуш М.С.,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири № 25, розташованої у будинку № 22 по вул. Прохорівська в місті Одесі, укладеного між ОСОБА_4, яка діяла на той час від свого імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ОСОБА_6, як продавці продали, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як покупці купили в рівних частинах, цей договір укладено на Одеській Універсальній Товарній Біржі GIP за № 96/1150 від 27.08.1996 р. Однак у звязку з тим, що договір купівлі-продажу на вищевказану квартиру не був нотаріально посвідчений, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, у звязку з чим позивач позбавлений можливості отримати вказане майно у спадок після смерті його батька - ОСОБА_9.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про місце, день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили.
Треті особи в судове засідання не зявилися, про місце, день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, представники третіх осіб надали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просила суд розглядати справу за їх відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи
Суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України у звязку з неявкою відповідачів, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 27.08.1996 року ОСОБА_4, яка діяла на той час від свого імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ОСОБА_6, як продавці продали, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як покупці купили в рівних частинах квартиру № 25, розташованої у будинку № 22 по вул. Прохорівська в місті Одесі, цей договір укладено на Одеській Універсальній Товарній Біржі GIP за № 96/1150 від 27.08.1996 р. Згідно до вказаного договору він нотаріальному посвідченню не підлягає, в зв'язку з чим сторони як продавці та покупці не звертались до нотаріальної контори з вказаної причини.
При укладенні зазначеного договору купівлі-продажу сторонами були виконані всі умови договору, в тому числі позивачами була сплачена повна вартість та прийнято у власність зазначене нерухоме майно. Вказаний договір на той час відповідав вимогам діючого законодавства.
Даний договір був зареєстрований в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 23.09.1996 р., реєстр. № 407, стр. 171 - кн. 181 пр.
У відповідності з ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, яка була чинна станом на 13.01.1997 р., передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю виконали угоду. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють визнати договір купівлі-продажу квартири № 25, розташованої у будинку № 22 по вул. Прохорівська в місті Одесі, укладений сторонами по справі 27.08.1996 року, дійсним.
Суд, у звязку з неявкою відповідачів в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. 47 ЦК України (1963 року), ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», ст. 41 Конституції України, ст. 220 ЦК України, ст.ст. 13, 19, 76-83, 133, 141, 246, 258, 259, 263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: квартири № 25, розташованої у будинку № 22 по вул. Прохорівська в місті Одесі, що складається в цілому з однієї кімнати житловою площею 19,6 кв.м., загальною площею 27,7 кв.м., укладеного 27 серпня 1996 року між ОСОБА_4, яка діяла на той час від свого імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ОСОБА_6, як продавці продали, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як покупці купили в рівних частинах квартиру № 25, розташованої у будинку № 22 по вул. Прохорівська в місті Одесі, який було укладено на Одеській Універсальній Товарній Біржі GIP за № 96/1150 від 27.08.1996 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду