ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 392/331/18

провадження № 22-ц/781/881/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області в складі судді Кавун Т.В. від 15 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2, -

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені в заяві, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як убачається із змісту заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 просила видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ними повноліття у розмірі:

-половини заробітку (доходу) ОСОБА_2 починаючи з 14.03.2018 і до ІНФОРМАЦІЯ_4 - досягнення повноліття ОСОБА_3;

-однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_2 починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 і до ІНФОРМАЦІЯ_5 - досягнення повноліття ОСОБА_4;

-однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 і до ІНФОРМАЦІЯ_6 - досягнення повноліття ОСОБА_5.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник передчасно поставила питання про стягнення аліментів на утримання дітей після досягнення повноліття старшою дитиною. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є безпідставний.

Відповідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

При цьому стаття 183 СК України не обмежує того з батьків, хто ставить питання про стягнення аліментів, строками їх стягнення після досягнення повноліття старшою дитиною, а лише визначає можливість перерозподілу розміру стягуваних аліментів в цьому випадку.

Отже, колегія суддів вважає, що викладені в заяві вимоги узгоджуються з умовами за якими видається судовий наказ, що передбачені п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, а висновок суду про передчасність вимоги про стягнення аліментів після досягнення старшою дитиною повноліття є невірним.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у видачі судового наказу з підстав його не відповідності п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України, оскільки ім'я заявника в заяві про видачу судового наказу (ОСОБА_1) не відповідає імені заявника в паспорті та інших документах (ОСОБА_1).

Відповідно до п.1 ч.1. ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Разом з цим, апеляційний суд роз'яснює, що відмова у видачі судового наказу з цих підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою заявою після усунення недоліків.

За таких обставин, колегія суддів підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачає, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова виготовлена 11.05.2018 року.

Головуючий:

Судді: