Провадження №: 2/755/1672/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі: Лаптєвій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1684,00 грн. на її утримання щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 18 вересня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя із відповідачем не склалося. Ведення між ними спільного господарства припинено. Відповідач проживає окремо, діти проживають разом з нею. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, хоча за законом зобов'язаний їх утримувати.

Позивач у зв'язку із доглядом за дітьми не працює, отримує лише державну матеріальну допомогу у розмірі 1935 грн. щомісячно, однак цієї суми для забезпечення себе та дітей необхідними засобами для існування не вистачає. Враховуючи що ОСОБА_2 є працездатною особою, інших осіб на його утриманні не має, а тому має можливість надавати допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного вік, просить позов задовольнити, оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі на підставі наданих документів та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Додатково зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року відповідачу були призначені аліменти на утримання дітей по 1/8 частині від усіх його доходів на кожну дитину, однак ОСОБА_2 аліментів не сплачує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по їх сплаті. Твердження відповідача про перебування на його утриманні дитини від першого шлюбу та непрацездатних батьків не підтверджується належними доказами та є лише спробою ухилитись від покладених на нього обов'язків по утриманню дітей та матері до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти позову у повному обсязі та просили відмовити у його задоволенні виходячи з доводів викладених у відзиві на позовну заяву.

ОСОБА_2 додатково пояснив, що 02 березня 2018 року був звільнений з основного місця роботи з посади охоронця ТОВ «Безпека». Після звільнення був змушений звернутись до Дніпровського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Однак на даний час являється безробітним та отримує соціальну допомогу у розмір 544,00 грн. щомісячно. У працевлаштуванні на посаду охоронця виникли складнощі через погіршення стану здоров'я.

Крім того, відповідач має зобов'язання по стягненню з нього аліментів на утримання спільних із позивачем дітей у розмірі 1/8 частини всіх його доходів щомісячно та на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 від попереднього шлюбу, які він сплачує добровільно. Також відповідач зазначив про надання матеріальної допомоги своїм непрацездатним батькам ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які являються пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію.

Відповідач вказує, що під час перебування у шлюбі постійно працював, намагався допомогти дружині по господарству, а тому не мав можливості підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію. На даний час він опинився у скрутних життєвих обставинах, без перспективи знайти роботу, маючи вади слуху та інші захворювання, а тому не має можливості сплачувати дружині аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року сторони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1213 (а.с. 9).

Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільних малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10, 11, 12).

Спільні діти сторін проживають разом із матір'ю - позивачем ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №3358, виданою 26 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району, Київської області (а.с. 13).

Батько ОСОБА_2 - відповідач у справі, проживає окремо.

Позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дітей у розмірі 1935,00 грн., що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог від 18 жовтня 2017 року №3845 (а.с. 14).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року у справі №755/15613/17 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1/8 частині з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 71-74).

Як убачається із довідок-розрахунків заборгованості державних виконавців Дніпровського районного у м. Києві відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам стягнутим на користь ОСОБА_1 на підставі виконавчих листів №755/15613/17, виданих 31 січня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 104-107).

24 квітня 2018 року ОСОБА_2 двома платежами було погашено 8084,00 грн. заборгованості за аліментами за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року, що підтверджується відповідними квитанціями №300 та №301 від 24.04.2018 року (а.с. 108-109).

Крім спільних із позивачем малолітніх дітей у відповідача є малолітній син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як убачається із заяви від 19.12.2017 року ОСОБА_10 - матері спільної із відповідачем дитини від попереднього шлюбу, відповідач у добровільному порядку регулярно надає матеріальну допомогу на утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом перерахування грошових коштів через поштові або банківські установи з 2009 року по теперішній час у розмірі від 300,00 грн. до 500,00 грн. (а.с.79).

Також під час судового розгляду встановлено, що на даний час батьки відповідача являються пенсіонерами (а.с. 80, 81), а ОСОБА_2 за можливості надає їм матеріальну допомогу.

За положенням ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на відсутність у нього матеріальної можливості утримувати дружину до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження трирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За даними довідки про доходи виданої ТОВ «Безпека» № 3 від 17.11.2017 року за період з серпня місяця 2017 року по листопад 2017 року розмір отриманого відповідачем доходу становить 7 993,35 грн. (а.с.82).

Як убачається із даних довідок Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 14.03.2018 року № 482, від 28.03.2018 року № 579, ОСОБА_2 ОСОБА_2 з 13 березня 2018 року облікований у Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості як безробітний. (а.с.66,67 ).

Згідно довідки Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 12.04.2018 року № 653, за період з 21.03.2018 року по 31.03.2018 року ОСОБА_2 отримав дохід 245,39 грн.

За таких обставин суд вважає доведеною обставину того, що відповідач за своїм матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження до досягнення ним трирічного віку.

Більше того, як убачається із медичного висновку попереднього огляду проведеного 29 березня 2018 року за направленням ТОВ «Фора» для влаштування ОСОБА_2 на посаду охоронця, у відповідача виявлено ряд захворювань (а.с. 69, 70).

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За положеннями ч.ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на означене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що розмір доходу відповідача, після сплати всіх зобов'язань по аліментам на дітей, не дає йому можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 трирічного віку, а тому позов слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 7, 24, 55, 56, 84, Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О.О. Астахова

Повний текст рішення виготовлений 18 травня 2018 року.