Справа № 151/823/17
Провадження № 2/151/5/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі Зьомко В.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача Добровольського О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольгопіль" про визнання недійсною угоду від 16.11.2011 року про внесення змін до договору оренди землі від 19.07.2006 року та скасування її державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольгопіль" (далі - СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль") про визнання недісним договору оренди земельної ділянки мотивуючи позов тим, що він є власником земельної ділянки на підставі державного акту на право власності серії НОМЕР_2 від 24.03.2005 року площею 1,8155 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Влітку 2006 року представники СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль" збирали документи для укладення договорів оренди землі, як більшість жителів с.Демівка він також надав необхідні документи, але вказаний договір від 19 липня 2006 року він не підписував, але його визнав та отримував орендну плату. Так як, строк дії даного договору закінчувався осінню 2016 року його дружина звернулася до директора СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль" Каленича П.Є. з повідомленням, що в подальшому договір укладати вони не будуть. Але, оскільки земельна ділянка вже була засіяна, то між ними було досягнуто згоди, що його земельну ділянку повернуть влітку 2017 року, після збору урожаю. Коли влітку 2017 року дружина повторно звернулася до СТОВ "Агрофірми "Ольгопіль" щодо повернення земельної ділянки, то її повідомили про наявність угоди про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року, укладену між ним та відповідачем і зареєстровану у відділі Держкомзему у Чечельницькому районі Вінницької області 15 травня 2012 року за №00732. При отриманні ксерокопії угод у СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль" та у відділі Держкомзему у Чечельницькому районі виявив, що підписи в примірниках угод виконані не ним, а сфальсифіковано іншою особою. Доручення на укладення такої угоди позивач нікому не надавав. В серпні 2017 року звернувшись до відповідача та запропонував припинити дію вищевказаної угоди шляхом її розірвання за взаємною згодою сторін. Так як відповідач на його звернення не реагує, вважаючи свої права порушеними, змушений звернутися до суду та просить визнати вищезазначену угоду про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року укладену між ним та відповідачем недійсною та скасувати її державну реєстрацію.

Представник відповідача за довіреністю Добровольський О.М. в судовому засіданні просить відмовити в позові у повному обсязі по обставинах викладених у відзиві.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги викладені в позовній заяві пояснивши, що позивач угоду про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року, укладену між ним та відповідачем не підписував, позивач орендну плату отримував як і всі орендодавці по угоді. Про додаткову угоду позивач дізнався лише влітку 2017 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Чечельницької районної державної адміністрації від 19 квітня 2004 року №136, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 1,8155 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області.

19 липня 2006 року між позивачем та СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль" було укладено договір оренди землі, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 1,8155 га розташованої на території Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що підтверджується актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та копією акту приймання-передачі об'єкта оренди.

16.11.2011 року між позивачем та СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль" було укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 19.07.2006 року між позивачкою та СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль" і зареєстрованому Вінницькою регіональною філією державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" у Державному реєстрі за №87 від 24.11.2006 року, за змістом якої строк дії договору оренди землі укладено на 10 (десять) років, тобто до 31.12.2021 року, з правом передачі в суборенду. 15 травня 2012 року зазначена угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Чечельницькому районі Вінницької області за №00732 .

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до висновку судових експертів № 557/558/18-21 від 04.04.2018 року підписи ОСОБА_4 на двох примірниках угод про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року, наданих СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль"" та відділом Держгеокадастру у Чечельницькому районі Вінницької області, укладені між ним та СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль", - виконані не самим ОСОБА_4, а іншою особою.

Вказаний висновок експерта по справі підтверджує обставини не укладення ОСОБА_4 спірної угоди, які не спростовані будь-якими іншими доказами, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, в силу ст.ст.12, 81 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди на час їх укладення з позивачем були: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата; із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Законує підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Невідповідність спірного договору оренди землі Типовому договору оренди землі є підставою для визнання указаного договору недійсним відповідно до частини другоїстатті 15 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки наступає після реєстрації договору оренди землі, проведеної відповідно до закону.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача ОСОБА_4 на встановлення його цивільних прав та обов'язків щодо передачі в оренду земельної ділянки, яка перебуває у його власності, на умовах, що були визначені в угоді про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував зазначену угоду та не надавав відповідних повноважень іншій особі на її підписання.

Представники позивача не заперечують, що позивач з осені 2016 року отримував орендну плату, оскільки вважав, що це компенсація за користування його земельною ділянкою до повернення у його власність, проте, укладення вищевказаної угоди про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року з СТОВ "Агрофірма "Ольгопіль", не відповідало його внутрішній волі. Тільки в серпні 2017 року йому стало відомо про спірну угоду, яку він не укладав і не підписував. Він не бажає щоб вищевказана угода продовжувала діяти.

За таких обставин, суд вважає, що порушення законних прав позивача полягає в тому, що він був позбавлений можливості вплинути на формулювання істотних умов договору, а саме: строк дії договору; розмір орендної плати та інше. Сторони договору не досягали згоди щодо умов договору.

Також судом доведено, що під час укладання угоди про внесення змін до договору оренди, її текст було підписано від імені позивача сторонньою особою. А тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі», для визнання спірної угоди недійсною.

Згідно ст. 15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Та обставина, що представник відповідача просить відмовити у позові ОСОБА_4 саме за строками давності, а не з підстави, що позов не доведено і що договір є дійсним та підписаним позивачем, переконує суд, що представник відповідача погоджується із аргументами позивача про недійсність зазначеного договору, оскільки відповідно до роз'яснень, що містяться в абзаці третьому п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Крім того, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 не було достовірно відомо з 2011 року про те, що належна йому земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача відповідно до угоди про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У цій справі, на переконання суду, вбачається, що позивач ОСОБА_4 дізнався про існування спірної угоди про внесення змін до договору оренди землі від 16.11.2011 року в серпні 2017 року, тому цей момент є початком перебігу строку позовної давності.

Таким чином, суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не дивлячись на те, що спірна угода датована 16.11.2011 року і зареєстрована у відділі Держкомзему у Чечельницькому районі Вінницької області 15 травня 2012 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач не підписував вказаної угоди, не був обізнаний про її наявність, так як позивачу оригінал угоди не було видано відповідачем. Ці пояснення не спростовані представником відповідача в судовому засіданні і свідчать про те, що про своє порушене право позивач дізнався лише в серпні 2017 року, і звернувся до суду в межах строків позовної давності.

При цьому доводи представника відповідача, щодо прийняття позивачем орендної плати, само по собі не є підставою вважати, що між ним та підприємством існують договірні правовідносини щодо обумовленої землі, тому відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому вимога позивача про розірвання угоди про внесення змін до договору оренди землі кадастровий номер НОМЕР_3 від 16.11.2011 року, укладеної між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольгопіль", яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Чечельницькому районі Вінницької області 15 травня 2012 року за №00732 визнати недійсною та скасувати її державну реєстрацію підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. та кошти за проведення технічної та почеркознавчої експертизи №557/558/18-21 від 04.04.2018 року в сумі 2145 (дві тисячі сто сорок п'ять) гривень.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 207, 215, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 13, 15, 16 Закону України «Про оренду землі», ст. 126 ЗК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Угоду між ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, картка платника податку НОМЕР_1) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольгопіль" (місце знаходження: 24830, с. Ольгопіль, вул. Центральна, буд. 131, Чечельницького району, Вінницької області, ) від 16.11.2011 року про внесення змін до договору оренди землі від 19.07.2006 року зареєстрованої у відділі Держкомзему у Чечельницькому районі Вінницької області 15 травня 2012 року за №00732 - визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольгопіль" (місце знаходження: 24830, с. Ольгопіль, вул. Центральна, буд. 131, Чечельницького району, Вінницької області, ) на користь ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, картка платника податку НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольгопіль" (місце знаходження: 24830, с. Ольгопіль, вул. Центральна, буд. 131, Чечельницького району, Вінницької області, ) на користь ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, картка платника податку НОМЕР_1) судові витрати пов'язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи в сумі 2145 (дві тисячі сто сорок п'ять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Чечельницький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: