Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

без виклику учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк"

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 05 лютого 2018 року під головуванням судді Галасюка Р.А.

за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі №295/15101/17 за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_4, треті особи: ПАТ КБ «ПриватБанк», Житомирський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначала, що жодних договорів з банком не укладала, заборгованості не немає та жодних рішень про стягнення з неї заборгованості не постановлялось. Письмова вимога про усунення порушень їй вручена не була, хоча це є обовязковою умовою для вчинення виконавчого напису.

02.02.2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просила зупинити стягнення по виконавчому провадженню №4940 від 27.10.2016 року до вирішення справи по суті.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 05 лютого 2018 року заяву задоволено. Зобовязано Житомирський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зупинити стягнення по виконавчому провадженню №4940 від 27.10.2016 року до вирішення справи по суті.

У поданій апеляційній скарзі Публічне Акціонерне Товариство "Комерційний Банк "ПриватБанк" порушує питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової, - про передачу вирішення питання щодо забезпечення позову на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не зазначено підстави обрання саме такого виду забезпечення позову, як і не обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову та не зазначено обставин, які б свідчили, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02.02.2018 року позовну заяву ОСОБА_5 прийнято до розгляду та призначено слухання в підготовчому судовому засіданні.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до розяснень, що викладені в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В даному випадку позивачкою оскаржується виконавчий напис, на підставі якого з неї проводиться стягнення заборгованості.

Отже, можливість забезпечення позову в такий спосіб передбачена законом, випливає із змісту позовних вимог та відповідає суті заявлених вимог.

Забезпечуючи позов, суд врахував, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, суд не у відповідності до положень закону сформулював застосований спосіб забезпечення позову.

У зв»язку з цим оскаржуване судове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" задоволити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2018 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини ухвали в наступній редакції.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №4940, вчиненого 27 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_4, який оскаржується в цій справі, до набрання рішенням в даній справі законної сили.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: