У Х В А Л А

судового засідання

11.05.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участі державного виконавця Борського Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в:

старший державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про тимчасове обмеження ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за виконавчим листом Франківського районного суду м. Львова №465/566/17 виданого 04.09.2017 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 145 799,06 гривень.

В судовому засіданні старший державний виконавець Борський Р.М. подання підтримав з підстав викладених у такому, просив обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

За приписами частини четвертої статті 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Здійснення громадянами України права на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розвязання спорів у цій сфері правовідносин визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах раціональної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, у разі відсутності у нього достатньої кількості коштів або майна для задоволення вимог позивача, само по собі не є забезпеченням предявлених майнових вимог в розумінні цивільного процесуального законодавства, а є по суті заходом впливу на боржника (відповідача) щодо примушення його до виконання взятих договірних зобовязань.

Суду не надано доказів щодо наявності у боржника закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, перетину кордону, а також те що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім цього, у прохальній частині подання заявник просить обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, проте обґрунтовує це наявністю невиконаних зобовязань у ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_3у праві виїзду за межі Українизадоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441, 258-261 ЦПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Р.С. Козюренко