Справа № 214/3396/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

за участю представника третьої особи - виконавчого комітету Саксаганської районної у

місті ради - Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову навела наступне. Вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

В 1997 році її донька уклала шлюб з ОСОБА_5, 1966 року народження. Шлюб було укладено в місцях позбавлення волі, де на той час ОСОБА_5 відбував покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 разом з чоловіком переїздили проживати до м. Маріуполь, де винаймали житло. Через рік донька повернулась додому та повідомила, що продовжувати спільне життя з чоловіком вона не буде та має наміри з ним розлучитись. Вона, позивачка, мала підозри, що її зять вживає наркотичні засоби, та згодом це підтвердила її донька.

В 2005 році ОСОБА_3 розірвала шлюб з ОСОБА_5 та стала проживати разом з нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька народила онуку - ОСОБА_4. Після народження онуки, ОСОБА_5 періодично приїздив до доньки. Через деякий час дізналась, що донька разом з ним систематично вживають психотропні речовини, помітила що їх поведінка різко різниться від загальноприйнятої. Були випадки неадекватної їх поведінки. Весь час вони ніде не працювали, згодом на їхню адресу почали надходити листи від банківських установ про необхідність погашення донькою заборгованості за договором кредитування. Станом на 25.04.2017 року сума боргу складає 14113,21 грн., що підтверджується листом ТОВ «КУА Прімоколект - Капітал». Тривалий час погашала заборгованість, але на даний час не має такої змоги. Тож сума боргу росте. Весь час донька разом з чоловіком вели безвідповідальний спосіб життя по відношенню до новонародженої дитини. Вона, позивачка, намагалась допомогти доньці, та з приводу вживання нею психотропних речовин ОСОБА_3 перебувала на обліку у лікаря нарколога. Також донька проходила лікування в ОКУ «Психоневрологічний» диспансер», 2 роки лікувалась від наркотичної залежності та проходила реабілітаційний курс лікування за метадоновою програмою. На даний час вона відмовляється лікуватись від наркотичної залежності, на її вмовляння реагує різко, часом навіть дуже агресивно. Вдома фактично не проживає, навідується вкрай рідко в нічний час.

Батько дитини - ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_4. На сьогоднішній день донька безробітна, пошуком роботи не займається. Фактично після народження дитини залишила її на виховання позивачки. Разом з чоловіком постійно змінювали місця проживання, інколи підробляли тимчасовими заробітками, кошти витрачали на придбання наркотичних засобів. Деякий час проживали де прийдеться, фактично на вулиці.

Згідно побутової характеристики, виданої на ім'я доньки, стало відомо, що остання веде невпорядкований спосіб життя, уваги по вихованню та утриманню доньки не приділяє. В минулому році, коли залишилась разом з донькою вдома, кожного дня приводила додому чоловіків, які залишались з нею вночі. Жителі будинку були вкрай занепокоєні, так як разом з сумнівною компанією знаходилась малолітня дитина.

Згідно побутової характеристики виданої «Житлосервіс -KP» ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, є головою будинкового комітету, приймає активну участь в громадському житті будинку. Користується довірою та повагою серед мешканців будинку.

Її онука є ученицею Криворізької загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 119, згідно характеристики ОСОБА_4 навчається в даній школі з 1 класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, активна учениця. Мати регулярно відвідувала батьківські збори, але з другого семестру до школи приходить бабуся - ОСОБА_1, є підозра в аморальній поведінці матері, намаганні владнати особисте життя. Батько дитини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Її онука ОСОБА_4 повністю знаходиться на її забезпеченні, а тому саме вона, позивачка, самостійно займається її вихованням. Намагається максимально забезпечувати всі потреби ОСОБА_4, займається вихованням онуки, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття, інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб вона отримувала відповідне для її віку та потреб харчування.

Вона, позивачка, забезпечена житлом, що підтверджується копією свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 2 листопада 2000 року та копією технічного паспорта виданого на моє ім'я.

Отже, всупереч Сімейному Кодексу України відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток, про підготовку його до самостійного життя. Крім того, не надає матеріального утримання, якого потребує дитини. Зокрема, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання.

Таким чином, відповідач нехтує своїми обов'язками та свідомо ухиляється від виховання дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до статі 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно з ст. 166 ч. 2 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

В ході розгляду справи позивачка зверталася до суду з клопотаннями про витребування від виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, яке судом задоволено. За клопотанням представника третьої особи, судом були витребувані відомості щодо перебування відповідачки на обліку з приводу наркоманії.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтримавши зміст позовної заяви. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, просить задовольнити позов.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: характеристика (а.с.10,11), інформація (а.с.12), характеристика (а.с.13), технічний паспорт (а.с.14-15), свідоцтво про право власності (а.с.16), акт (а.с.17), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.18), свідоцтво про смерть (а.с.19), свідоцтво про народження (а.с.22), повідомлення (а.с.36), висновок (а.с.40), рішення комісії (а.с.42), довідка (а.с.77).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про народження (а.с.22), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, що відповідачка ОСОБА_3 є матір'ю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд вважає належними доказами: характеристику (а.с.11), акт (а.с.17), довідку (а.с.77), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме проживання дитини разом з позивачкою.

Суд вважає належними доказами: характеристику (а.с.10), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме участь відповідачки у житті дитини ОСОБА_4

Суд вважає належним доказом: повідомлення (а.с.36), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме те, що відповідачка перебуває на обліку у лікаря - нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Суд вважає належними доказами: висновок (а.с.40), рішення (а.с.42), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд вважає неналежними доказами: інформація (а.с.12), технічний паспорт (а.с.14-15), свідоцтво про право власності (а.с.16), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.18), свідоцтво про смерть (а.с.19), так як ці докази не стосуються обставин по справі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: свідоцтво про народження (а.с.22), характеристики (а.с.10, 11), акт (а.с.17), довідку (а.с.77), повідомлення (а.с.36), висновок (а.с.40), рішення (а.с.42), допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Відповідачка по справі є матір'ю дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено свідоцтвом про народження (а.с.22).

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідачка на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, що встановлено поясненнями позички, вбачається з характеристики (а.с.11), акту (а.с.17), довідки (а.с.77).

Відповідачка вихованням дитини не займається, не цікавиться станом здоров'я та розвитком дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що підтверджується поясненнями позивачки, характеристикою (а.с.13).

Відповідачка перебуває на обліку у лікаря - нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів, внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, що вбачається з повідомлення (а.с.36),

Згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради (а.с.40), виконком вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Аналогічна позиція вбачається з рішення комісії з питань захисту прав дитини (а.с.42).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (з наступними змінами), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним наркоманом.

В силу ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідачка участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулася за захистом прав дитини до суду.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки належить стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., а також на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», 141, 150, 155, 157, 164, 165, 180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 8 червня 2017 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., а також на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 17 травня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов