РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л. В., секретар судового засідання Клименко А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщення Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу № 242/5633/17 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля» про зобовязання забезпечити безоплатним вугіллям на побутові потреби, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року позивач звернулась до суду із позовом до ДП «Селидіввугілля» про зобов'язання забезпечити пільговим паливом на побутові потреби за 2016-2017 роки в кількості 5,9 тонн. В обґрунтування позову зазначила, що вона є пенсіонером за віком на пільгових умовах. Останнє місце роботи є шахта «Гірник», звідки вона звільнилась на підставі п. 1ст. 40 КЗпП України. Позивач проживає у квартирі, де обігрів здійснюється пічним опаленням. До 2014 року вона отримувала вугілля на побутові потреби у ВП «Шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля», але з 2014 року їй відмовлено в забезпеченні побутовим вугіллям, оскільки шахту «Гірник» ліквідовано та дане питання передано до ДП «Укрвуглереструктуризація». Вважає, що дії відповідача є безпідставними, просить суд зобовязати ДП «Селидіввугілля» забезпечити її побутовим вугіллям на побутові потреби за 2016 рік у кількості 5, 9 тонн та за 2017 рік у кількості 5, 9 тонн.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.12.2017 року відкрито провадження по справі.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд даної справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов'язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відзив та заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком на пільгових умовах, до виходу на пенсію вона працювала на шахті «Гірник».

У 2017 році позивачу відмовлено у забезпечення побутовим вугіллям, оскільки питання забезпечення вугіллям працівників ліквідованих підприємств передано ДП «Укрвуглереструктуризація», про свідчить лист ДП «Селидіввугілля» від 20.11.2017 року №01-2/143.

Згідно із наказом Міністерства вугільної промисловості України № 19 від 28 лютого 1995 року, 01 березня 1995 року Шахта «Гірник» приєднана до Шахти «Курахівська» та створено на їх базі Шахтоуправління «Курахівське».

Відповідно до наказу Міністра вугільної промисловості № 261 від 18 червня 1996 року, Шахтоуправління «Курахівське» було розділено на два державних підприємства: шахту «Курахівська» і шахту «Гірник».

Наказом Міністерства вугільної промисловості № 93 від 16 березня 2000 року, ДП шахта «Гірник» була ліквідована із зупинкою гірничих робіт з 01 травня 2000 року та згідно з п. 7.1 цього наказу прийнято за розподільчим балансом, затвердженим Мінвуглепром, на баланс державної компанії «Укрвуглереструктуризація», зокрема, заборгованість по забезпеченню працівників окремих категорій населення побутовим вугіллям.

Згідно з підпунктом 7.2 зазначеного Наказу на державну компанію «Укрвуглереструктуризація» покладений обовязок виконувати комплекс робіт, передбачений проектом ліквідації, проводити виплати по відшкодуванню шкоди, заподіяної здоровю працівника при виконанні ним трудових обовязків та по забезпеченню працівників і окремих категорій населення побутовим вугіллям в період ліквідаційних робіт.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Гірничого закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

Відповідно до п.12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001 року (реєстраційний номер в Міністерстві праці та соціальної політики України № 71 від 07 серпня 2001 р. з наступними доповненнями та змінами)( далі - Галузева угода) порядок забезпечення паливом на побутові потреби і компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також, (до приведення нормативно-правових актів у відповідність до Гірничого закону), чинною Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11 травні 1976 року.

Безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки (п. 12.10.3 Галузевої угоди).

Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі, в тому числі на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки 7,5 років. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів. (п. 12.10.7, 12.10.8 Галузевої угоди).

Особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, в т.ч. ті, що пішли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному підприємстві або їх правонаступниками.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на позивача поширюється норми ст..43, 48 Гірничого Закону України та положення Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України, разом з тим, наказом Міністерства вугільної промисловості № 93 від 16 березня 2000 року, та у звязку із ліквідацією ДП шахта «Гірник» на державну компанію «Укрвуглереструктуризація» покладено обовязок по забезпеченню працівників і окремих категорій населення побутовим вугіллям в період ліквідаційних робіт.

Твердження позивача з приводу того, що шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт компанії ДП «Укрвуглереструктуризація», фактично залишилась на території ДП «Селидіввугілля», а тому відповідач повинен забезпечити її побутовим паливом, є помилковими.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що саме ДП «Укрвуглереструктуризація» повинен забезпечити позивача побутовим вугіллям за 2016-2017 роки у розмірі 5,9 тонн, за кожний рік окремо, а не ДП «Селидіввугілля», оскільки саме це підприємство є правонаступником шахти «Гірник», та судом не встановлено того, що ДП «Селидіввугілля» забезпечувало позивача побутовим вугіллям до цього часу.

Під час судового розгляду позивачем не заявлено позовної вимоги до ДП «Укрвуглереструктуризація» з приводу забезпечення побутовим вугіллям.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов'язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується.

Керуючись статтями 12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля» про зобовязання забезпечити безоплатним вугіллям на побутові потреби відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.05.2018 року.

Суддя Л. В. Пирогова