Справа № 445/953/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивака В.М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

представник позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, правонаступником якої являється ОСОБА_5 до Червоненської сільської ради, Золочівської районної ради, ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та скасування держаної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, правонаступником якої являється ОСОБА_5, звернулася до суду із вимогою (з урахуванням уточнень) визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 22.12.1988 року, про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_9; скасувати державну реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 22.12.1988 року за ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірний житловий будинок позивач успадкувала в порядку спадкування за заповітом від ОСОБА_10, на підтвердження чого було видано Свідоцтво про право на спадщину.

У даному будинку позивач проживала разом із чоловіком ОСОБА_9 Після смерті ОСОБА_9, позивач звернулася до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини, де дізналася, що спадкоємцем після померлого являється внук ОСОБА_8 До спадкової маси належить, окрім земельної ділянки, на якій спірний будинок знаходиться, та добудованої літньої кухні, також житловий будинок, оскільки ОСОБА_9 без відома дружини у 1988 році зареєстрував за собою право власності на спірний будинок.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд позовні вимоги задоволити, надали суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечує, стверджує, що оскаржувані документи видані у відповідності із чинним законодавством та скасуванню не підлягають.

Відповідач ОСОБА_8 подав заяву про застосування строків позовної давності, посилається на те, що пропущення строку позовної давності Позивачем зумовлено саме його бездіяльністю. Стверджує, що позивач вводить суд в оману щодо моменту, коли дізнався про порушення свого права.

Відповідач Золочівська районна рада Львівської області подала заяву про розгляд справи без участі представника, зауважила, що вона не є правонаступником виконавчого комітету Золочівської районної ради народних депутатів та не несе відповідальності за його зобов'язаннями.

Відповідач Червоненська сільська рада Золочівського району, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та надавши їм правову оцінку приходить до наступних висновків.

У зв'язку із смертю позивача ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 01 вересня 2015 року Серія НОМЕР_2, правонаступником у справі залучено ОСОБА_5

Згідно Свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого Червоненською сільською радою Золочівського району Львівської області, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_9 являється його внук ОСОБА_8, що підтверджується матеріалами Спадкової справи №69 Золочівської державної нотаріальної контори, початої 18 лютого 2015 року.

Враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_10 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються розділом VII Цивільного кодексу Української РСР( в редакції 1963 року) та Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року), у разі смерті члена колгоспного двору спадщина на майно двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу.

11 жовтня 1971 року ОСОБА_10 склала заповіт, згідно якого усе своє майно, а саме житловий будинок із господарськими будівлями заповіла ОСОБА_12

Як вбачається із Довідки, виданої виконкомом Червоненської сільської ради Золочівського району, за померлою ОСОБА_10 в господарських книгах сільської ради під №511 рахується жилий будинок з двох кімнат і кухні, мурований з каменя. ОСОБА_10 була єдиним і останнім членом колгоспного двору (а.с.75).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 серпня 1973 року єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_10 є ОСОБА_12. До складу спадкового майна входить: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в селі Червоне Золочівського р-ну Львівської області, що належало померлій на підставі запису в погосподарській книзі №511 виконкому Червоненської сільської ради (а.с.9).

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 09 липня 2015 року у справі №445/952/15-ц встановлено факт про те, що свідоцтво про право на спадщину, видане 07.08.1973 року нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, на ім'я спадкоємця ОСОБА_12, на житловий будинок в с.Червоне Золочівського району Львівської області за реєстром №1954, фактично видане 07.08.1973 року нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 на ім'я ОСОБА_4, на житловий будинок в с.Червоне Золочівського району Львівської області за реєстром №1954.

Сімейний кодекс України був прийнятий 10.01.2002 року. Згідно Прикінцевих положень вказаного кодексу, він набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. З вступом у дію Сімейного кодексу України втрачає чинність Кодекс про шлюб та сім'ю України.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він набирає чинності з 01.01.2004 року.

Таким чином, на момент набуття відповідачем права власності на спірну квартиру, а саме у 1992 році, діяв Кодекс про шлюб та сім'ю, який встановлював порядок і умови одруження, регулював особисті і майнові відносини, які виникають в сім'ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім'ї, відносини, які виникають у зв'язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану (ст. 2 КпШС).

Роздільним майном подружжя вважалося в силу ст. 24 КпШС України - майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Таким чином, спірний житловий будинок № 7 по вул. Шевченка в с. Червоне Золочівського району Львівської області, згідно законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідних правовідносин, належав на праві особистої власності ОСОБА_4 та відповідно не міг бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Жодних правочинів, на підставі яких міг би бути відчужений даний будинок на користь ОСОБА_9, суду не пред'явлено.

Однак, 22 грудня 1988 року виконавчим комітетом Золочівської районної ради народних депутатів видано Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, згідно якого вцілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Червоне Золочівського району по вул.Шевченка за №7 належить голові колг. двору ОСОБА_9 (а.с.11).

Як вбачається із відповіді на адвокатський запит №195 від 15 травня 2015 року Червоненської сільської ради Золочівського району даних щодо реєстрації виконкомом Червоненської сільської ради свідоцтв про право на спадщину у Червоненській сільській раді немає. У Червоненській сільській раді немає інформації щодо причин переходу у власність сім'ї ОСОБА_9 зазначеного будинковолодіння. Відповідно до записів погосподарських книг після смерті ОСОБА_10 головою колгоспного двору став ОСОБА_9, а ОСОБА_12 фігурує в книгах по 2000 рік.

У відповіді на адвокатський запит №А-207 від 26.05.2015 року Архівного відділу Золочівської районної державної адміністрації Львівської області зазначено, що в архівному відділі знаходиться рішення Золочівської районної ради №374 від 30.11.1988 року. Згідно даного рішення виконком районної Ради народних депутатів затвердив акт Державної комісії по прийомі в експлуатацію гуртожитку для малосімейних на 162 квартири в м.Золочеві по вул.Польній, 28.

Отже, зважаючи на те, що спірний будинок належав на праві особистої власності ОСОБА_4 у ОСОБА_9 були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на даний будинок у 1988 році. Більше того, жодних документів, на підставі яких відбувся перехід права власності до ОСОБА_9, у матеріалах справи не міститься, згідно відповідей на адвокатський запит, такі також не містяться і в контролюючих органах. У зв'язку з тим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав у ОСОБА_9 для реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Щодо заяви про застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

Частинами третьою п'ятою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про застосування строків позовної давності, оскільки позивач довів суду момент, коли він дізнався про порушення свого права, а саме: про дату реєстрації за ОСОБА_9 права власності на спірний житловий будинок. Натомість, відповідачем не надано інших доказів, які б підтверджували більш ранній період дізнання ОСОБА_4 про порушення свого права власності на житловий будинок.

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,200 ч.3,258-259,263,264,265,268,354,355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 22.12.1988 року про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_9.

Скасувати держану реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 22.12.1988 року за ОСОБА_9 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга безпосередньо подається Апеляційному суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сивак