справа № 2/325/232/2018р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2018 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості;
Ухвалою судді від 12 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно у судове засідання не з′явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України; не повідомив суд про причину своєї неявки.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
З матеріалів справи судом встановлено, що 08.11.2012 року Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» отримав від ОСОБА_2 пропозицію (оферту) про укладення договору № R101.0020246, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит, про що свідчить заява про надання кредиту на споживчі цілі (а.с. 17).
Частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідач, в свою чергу, зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 06.11.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,99 % річних та 1,47 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, що підтверджується додатком №1 до договору № R101.0020246 від 08.11.2012 року (а.с 18).
Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності, до пункту 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позивальником зобовязався своєчасно та в повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів.
Однак, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, (наслідки порушення договору позичальником), якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 4.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0.3 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Таким чином, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.
Згідно частини 2 статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором № R101.0020246 від 08.11.2012 року, а саме: 6747,96 грн. - сума заборгованості по кредиту; 841,16 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 3114,08 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту.
Як вбачається з позовних вимог позивача та наданого розрахунку /а.с. 21/ позивач просить стягнути з відповідача, місце реєстрації якого: Донецька область, Новоазовський район, с. Митьково-Качкари, - суму пені, нарахованої за період з 26.03.2017 року по 26.03.2018 рік.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1011 грн. 83 коп..
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 16.05.2018 року.

Суддя Г.А. Васильцова