АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1622/4156/2012 Номер провадження 22-ц/786/583/18Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Рибак О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Автомобільна торгівельна біржа ФОП Рудченко про визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте в шлюбі, поділ майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя від 11.05.2012 року в частині поділу майна подружжя залишено без розгляду (т. 1 а.с 119-120).

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, прохає скасувати ухвалу суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що заява ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду не може бути заявлена після ухвалення рішення по справі, оскільки це не передбачено ЦПК України.

Враховуючи те, що клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог не заявлялося ОСОБА_3 під час розгляду справи та до ухвалення рішення 10.03.2015 р., яке набрало законної сили, вважає, що термін звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення передбачений ч. 2 ст. 220 ЦПК України (в редакції з 18.03.2004 р. по 15.12.2017 р.) нею не дотриманий.

Звернення з заявою про залишення без розгляду позовних вимог є порушенням норм ЦПК України та не може бути заявлена під час прийняття додаткового рішення.

15.11.2016 р. ОСОБА_3, не повідомивши про рішення суду від 10.03.2015 р., вдруге звернулася до суду першої інстанції з позовом про поділ спільного майна подружжя (справа № 554/9439/16-ц), по якій відкрито провадження та вирішується питання щодо його закриття, одночасно звернувшись з заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог у даній справі та отримавши ухвалу від 14.11.2017 р., яка оскаржується. Вважає, що ОСОБА_3 зловживає своїми процесуальними правами, а спір виникає внаслідок її неправильних дій.

12.03.2018 р. до суду апеляційної інстанції від представника позивачки ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу, залишивши без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовних вимог подана відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. При цьому, сторона законодавчо не обмежена в часі на подання такої заяви відповідно до положень ЦПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 р., на відміну від положень ст. 257 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 р. Також зазначає, що ОСОБА_3 не зверталась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, подавши заяву про залишення без розгляду її позовних вимог.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, п. 9 статті 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень якого передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час, місце розгляду справи ОСОБА_2 повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 23.03.2012 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнання автомобіля «Хонда Аккорд», 2003 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя, визнання дій щодо усунення перешкод у користуванні квартирою неправомірними, встановлення порядку користування квартирою, зобовязання не чинити перешкоди в користуванні квартирою (а.с. 1-3 т. 1).

Ухвалою суду першої інстанції від 26.03.2012 р. відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою (справа № 1622/4156/2012, провадження № 2/1622/2671/2012 (т. 1 а.с. 17,18)).

03.05.2012 р. ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив розірвати шлюб, укладений з відповідачкою та розподілити сумісне майно, виділивши йому вантажний автомобіль «Вольво», 1994 р.в., 40000 грн., телевізор «Філіпс» - 6000 грн., стягнути на його користь 68000 грн. за Ѕ частину вартості автомобіля «Хонда Аккорд». Інше майно залишити відповідачці (т. 1 а.с. 27-29).

У травні 2012 р. ОСОБА_3 звернулася до районного суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої та неповнолітньої дитини, витребувати у відповідача свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, поділити спільне майно подружжя, залишивши у її власності холодильник, кухонний куток, мікрохвильову піч, кухонний гарнітур, телевізор, тумбу під телевізор, диван, стінку кімнатну, шафу-купе, письмовий стіл, дитячий диван № 1, стіл-тумбу, диван дитячий №2, шафу в дитячу кімнату, меблі «Прихожа». Залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль «Вольво» ВІ54333АІ, напівпричеп ВІ 7784ХР, Форд-транзит СК83603, ОСОБА_7 ВІ7417АМ. Стягнути з останнього на її користь по Ѕ частині вартості автомобіля Вольво, напівпричепа, Форд-транзит, ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 33-36).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.08.2012 р. розєднано для розгляду в окремих провадженнях цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з позовними вимогами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно набуте у шлюбі, визнання дій неправомірними та встановлення порядку користування майном, про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя (т. 1 а.с. 73).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.11.2013 р. розєднано для розгляду в окремих провадженнях позовні вимоги відносно усунення перешкод в користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, поділ майна подружжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно набуте у шлюбі, визнання дій неправомірними, встановлення порядку користування майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (т. 1 а.с. 207).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.03.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, співвідповідач ОСОБА_4, третя особа Автомобільна торгівельна біржа ФОП Рудченко про визнання права спільної сумної власності на майно, набуте в шлюбі, поділ майна подружжя відмовлено в повному обсязі (т. 2 а.с. 68-71).

07.11.2017 р. ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з заявою про залишення без розгляду її зустрічної позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя від 11.05.2012 р., в частині поділу майна подружжя, посилаючись на те, що зустрічна позовна заява в частині поділу майна є перешкодою для розгляду її позову про поділ спільного майна подружжя, що на даний час знаходиться у провадженні цього ж суду (т. 2 а.с. 110-112).

Як вказувалося вище, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя від 11.05.2012 року в частині поділу майна подружжя залишено без розгляду (т. 1 а.с 119-120).

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя в частині поділу майна подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що 10.03.2015 р. судом ухвалено рішення по суті позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права спільної сумної власності на майно, набуте в шлюбі, поділ майна подружжя, проте зустрічний позов ОСОБА_3 залишився не розглянутим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції від 03.08.2017 р., чинній на час постановлення ухвали), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, в тій же редакції, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що в разі надходження до суду заяви позивача про залишення без розгляду позовних вимог суд зобовязаний залишити їх без розгляду.

За інформацією, наданою Октябрським районним судом м. Полтави на запит апеляційного суду, ухвалою суду від 21.08.2012 р. розєднано для розгляду в окремих провадженнях цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, визнання дій неправомірними та встановлення порядку користування майном, про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя. Справі присвоєно номер 1622/14602/2012 (провадження № 2/1622/6249/2012), яка перебувала у провадженні судді Бугрія В.М.

Рішенням суду від 19.11.2012 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Ухвалою суду від 30.10.2012 р. розєднано для розгляду в окремих провадженнях цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно набутого в шлюбі, визнання дій неправомірними та встановлення порядку користування майном, поділ майна подружжя. Справі присвоєно номер 1622/14931/2012, провадження № 2/1622/6331/2012, яка перебувала у провадженні судді Бугрія В.М. та рішенням суду від 30.10.2012 р. позов про розірвання шлюбу задоволено.

Таким чином, після ухвалення рішення суду від 10 березня 2015 року у даній цивільній справі № 1622/4156/2012 зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя залишився не вирішеним.

До суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вказаних позовних вимог ОСОБА_3 не зверталася, натомість подала письмову заяву про залишення зустрічного позову в цій частині без розгляду відповідно до ст. 207 ЦПК України.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 та залишення без розгляду її зустрічних позовних вимог в частині поділу майна подружжя на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не зверталась до районного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо зустрічного позову, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вказаної ухвали посилання на ст. 220 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального закону, у звязку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 378, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2017 року посилання на ст. 220 ЦПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1