Справа № 761/1251/18
Провадження № 2/761/3895/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.08.2007 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н та ОСОБА_1 Відповідачу надано кредит у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 2 250,00 грн. Відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використанням, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв'язку із невиконанням зобов'язань просив суд стягнути з відповідача заборгованість перед банком, що становить 14 884,87 та покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 14 лютого 2018 у справі відкрито провадження, вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 31.08.2007 року на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Так, згідно умов Договору та на підставі заяви відповідача, позивач видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил, відповідач ОСОБА_1 зобов'язалась здійснювати погашення заборгованості по Кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Як вбачається з п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У зв'язку із неповерненням відповідачем грошових коштів станом на 17.12.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 14 884 грн. 87 коп. Заборгованість складається із: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9 178 грн. 73 коп., нарахована пеня - 5 565 грн. 39 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 684 грн. 99 коп.

Належним чином завірений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, перевірено в судовому засіданні.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил визначено, що у разі порушення позичальником строків погашення суми боргу по сплаті кредитну та нарахованих відсотках більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та штраф у розмірі 5 % від суми боргу по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань та визнає наявність заборгованості, суд вважає за можливе задовольнити позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 14 884 грн. 87 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762, 00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 141, 206, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, 533, 554, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, суд, -, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. №3111 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО 305299) заборгованість у розмірі 14 884 грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. №3111 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО 305299) судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2018 року

Суддя: