Справа № 166/1386/17 Головуючий у 1 інстанції: Лях В.І.
Провадження № 22-ц/773/504/18 Категорія: 81 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Русинчука М.М., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю представника заявника - Місюри І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на бездіяльність старшого державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Колєсніка Богдана Володимировича, за апеляційною скаргою заявника - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2017 року засобами поштового зв'язку Публічне акціонерне товариство «Державний щадний банк України» звернулося до суду зі скаргою, у якій просило визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції Колєсніка Б.В. щодо не надсилання банку, як стягувачу Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.04.2014 року у ВП №43014530 рекомендованим листом із повідомленням про вручення, а також не доведення до відома стягувачу Акта про відсутність додатків до заяви від 16.04.2014 року.

Ухвалою Ратнівського районного суду від 23 лютого 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Державний виконавець відзив на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні представник заявника апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Державний виконавець, будучи належним чином повідомлений про день та годину розгляду справи, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду - до скасування з таких підстав.

Згідно зі ст.383 ЦПК України (у редакції на дату подання скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні положення містяться і в ст.ст.447, 449 ЦПК України у чинній редакції.

Отже, право на звернення до суду зі скаргою є строковим. Пропуск зазначеного строку, який визначається як процесуальний строк, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки він може бути поновлений судом за наявності поважних причин і на нього поширюються правила статті 72 ЦПК України (у редакції на дату подання скарги) та статті 127 ЦПК України у чинній редакції. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення. При цьому розгляд справи по суті можливий лише після поновлення строку для подання скарги.

Усупереч зазначеній правовій нормі, суд першої інстанції, покликаючись в ухвалі на відсутність клопотання банку із наведенням підстав для поновлення строку, які б могли бути визнані судом поважними, вирішив спір по суті, чим допустив процесуальне протиріччя.

Відмовляючи у задоволенні скарги, у якій банк просив визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Колєсніка Б.В. щодо не надсилання банку, як стягувачу Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.04.2014 року у ВП №43014530 рекомендованим листом із повідомленням про вручення, а також не доведення до відома стягувачу Акта про відсутність додатків до заяви від 16.04.2014 року, суд виходив із того, що за відсутності виконавчого листа виконавче провадження не може бути відкрито, а тому правомірно було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Хоча банк у даній скарзі не просив визнати незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції фактично саму скаргу по суті не вирішив.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначає, що представник банку у судове засідання не з'явився та що банком не заявлено клопотання із наведенням підстав для поновлення строку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтями 128, 130 ЦПК України врегульовано порядок здійснення судових викликів та вручення судових повісток.

Із матеріалів справи вбачається, що після надходження із апеляційного суду даної справи 13.02.2018 року до суду першої інстанції (а.с.82) і до постановлення оскаржуваної ухвали відсутні будь-які дані про те, що банк був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи допущені судом порушення порядку, встановленого для вирішення скарги на бездіяльність державного виконавця, тобто порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України оскаржувану ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2018 року в даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді: