Справа № 202/5874/17
Провадження № 2/202/344/2018
25 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименка В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,
Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 27 вересня 2016 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 258-16/СК, за умовами якого відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 2500 грн. строком на 30 календарних днів, а саме до 26 жовтня 2016 року із процентною ставкою 2% на день від суми заборгованості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Згідно п. 8.3. кредитного договору у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2 процента від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення.
Суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, однак розмір штрафу, який визначений позивачем у заборгованості за вказаним кредитним договором значно перевищує розмір збитків позивача, атому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню до 2500 грн.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс/14 від 03 вересня 2014 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 16, 514, 516, 526, 551, 553, 554, 559, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко