Ухвала

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 161/1922/15-ц

провадження № 61-11080ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Курило В. П. у справі за позовомпублічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 08 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 звернулися у вересні 2017 року через засоби поштового зв'язку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 08 вересня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: для сплати судового збору.

У лютому 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду судді-доповідачу Курило В. П.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2018 року продовжено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представнику ОСОБА_3 строк для усунення недоліків.

07 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Курило В. П., яка обґрунтована тим, що 23 квітня 2018 року ними отримано копію ухвали Верховного Суду від 16 квітня 2018 року. Згідно Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про судовий збір» від 08 листопада 2011 року, рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року, рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року споживачі звільнені від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2018 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Курило В. П. визнано необґрунтованою.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача КурилоВ. П. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Крату В. І.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, та їх представника ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Курило В. П. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді Курило В. П., і відсутні об'єктивно обґрунтовані обставини, що свідчать про заінтересованість у результаті розгляду справи та викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Курило В. П. Тому у задоволенні заяви про відвід потрібно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відвід судді Верховного Суду Курило В. П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат