17.05.2018 Справа № 380/636/18
Провадження по справі № 2/380/287/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Лісовенко П.І., розглянувши позовну заяву першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради, Білоцерківської міської лікарні №2 до ОСОБА_1, третя особа: міське фінансове управління Білоцерківської міської ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради, Білоцерківської міської лікарні №2 звернувся до суду із позовною заявою в порядку ст.ст.4,56 ЦПК України, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Білоцерківської міської лікарні №2 кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину малолітнього ОСОБА_2 в сумі 5900грн. 20коп.

Відповідно до ч. 5 ст.175 ЦПК України, у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч. 4 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 ЦПК України.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Прокурором не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Білоцерківської міської ради, оскільки, до матеріалів позову не надано доказів щодо нездійснення або неналежним чином здійснення Білоцерківською міською радою відповідних повноважень, віднесених до її компетенції. Крім того, Білоцерківська міська рада Київської області не ліквідована, є органом місцевого самоврядування, а тому, здатна самостійно представляти свої інтереси в суді.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Зокрема, Європейський суд у низці справ роз'яснював, що одна лише участь («активна» чи «пасивна») прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Мартіні проти Франції» від 12.04.2006 року). Оскільки, прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення в справі «Кресс проти Франції» від 07.06.2001 року). Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад, зокрема, коли захисту потребують державні інтереси.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що недоотримання коштів для фінансування закладу охорони здоровя суттєво зачіпає інтереси держави, не достатньо для прийняття судом цієї позовної заяви, оскільки, за змістом ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, з наданням строку пять днів для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про прокуратуру»,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради, Білоцерківської міської лікарні №2 до ОСОБА_1, третя особа: міське фінансове управління Білоцерківської міської ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, залишити без руху, надавши позивачу строк 5 днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків.

В разі не виконання вимог закону, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: П.І.Лісовенко