14.05.2018 227/1674/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, у якій просила встановити факт смерті 28 липня 2016 року в м. Макіївка Червоногвардійського районуОСОБА_2, який народився 26 квітня 1924 року в с. Теплий Колодець Губкинського району Бєлгородської області. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 помер на території проведення антитерористичної операції, а тому заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином.

Заявниця ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областів судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.31-5/1776 від 12.05.2018 року, актового запису про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - не виявлено.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 28 липня 2016 року в м. Макіївка, Червоногвардійський район, про що зроблений відповідний запис (а.с.11).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 568 від 29 липня 2016 року, ОСОБА_2 помер 28 липня 2016 року за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Макіївки (а.с.9).

Відповідно до довідки про причину смерті від 29 липня 2016 року ОСОБА_2 помер 28 липня 2016 року, причина смерті хронічна серцево судинна недостатність (а.с.9).

З копії договору № 2532 від 29 липня 2016 року вбачається, що організацією та проведенням поховання ОСОБА_2 займалась ОСОБА_1 (а.с.10).

Також, до матеріалів справи долучено фото, на якому зображена могила ОСОБА_2, який помер 28 липня 2016 року (а.с.17).

З копії заповіту від 21 жовтня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої макіївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 вбачається, що заповідач ОСОБА_2 призначив своєю спадкоємицею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 317, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 м. Макіївки, взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Матросова, 22) задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 м. Макіївки) 28 липня 2016 року в м. Макіївка Червоногвардійського району, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати заявнику негайно після проголошення та направити до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 14 травня 2018 року.

Головуюча суддя В.М. Любчик

14.05.2018