Справа № 500/5709/16-ц
Провадження № 2/500/999/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 міської ради, про знесення самочинного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва веранди лит. а5, що розташована за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Сергія Бурлаченка, 6 (далі: спірна веранда). В судовому засіданні позивачка та її представник підтвердили позовні вимоги та дали пояснення, що відповідач є власником квартири № 6 за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Сергія Бурлаченка, 6, яка складає 2/15 частини від всього домоволодіння, які він придбав у 2016 році у ОСОБА_6 Позивачка вважає, що на спірну веранду немає правовстановлюючих документів, що її самовільно побудовано, тому просить знести спірну веранду.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, дав пояснення, що відповідач дійсно є власником квартири № 6 за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Сергія Бурлаченка, 6, яка складає 2/15 частини від всього домоволодіння, які він придбав у 2016 році у ОСОБА_6, але під час придбання квартири ні де в документах не було ніяких відміток про самочинне будівництво, згідно матеріалів інвентарної справи спірна веранда була включена до частки будинку, яку приватизував батько ОСОБА_6 ОСОБА_7, сам відповідач нічого самочинно не будував.

Представник третьої особи ОСОБА_5 міської ради в судове засідання надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі (а.с.120), раніше під час судового засідання позовні вимоги не підтримувала, ніяких вимог до відповідача не предявляла.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст.77,78,79 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими та достовірними.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири № 6 за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Сергія Бурлаченка, 6, яка складає 2/15 частини від всього домоволодіння, які він придбав у 2016 році у ОСОБА_6 (а.с.60-69).

Підстави для визнання будівництва самочинним встановлені ст.376 ЦК України, згідно до якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, визнано учасниками справи в своїх поясненнях як письмових так й усних, що земельна ділянка за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Сергія Бурлаченка, 6, перебуває в загальному користуванні всіх мешканців будинку, а власником цієї ділянки є третя особа ОСОБА_5 міська рада. Власник земельної ділянки ніяких вимог до відповідача не предявляє, навпаки, стверджує, що самочинно збудовані будівлі на земельній ділянці за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Сергія Бурлаченка, 6, - відсутні (а.с.87).

Також сторони визнавали в судовому засіданні, що спірна веранда увійшла до складу майна, що приватизував ОСОБА_7, що підтверджено матеріалами інвентарної справи на домоволодіння по вулиці Сергія Бурлаченка, 6, міста Ізмаїл, квартал 86/113/303 (а.с.101-104). Документи по приватизації квартири ОСОБА_7 позивачка не оспорює.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що:

-відповідач спірну веранду не будував;

-спірна веранда включена до майна, що відповідач придбав у ОСОБА_6 в 2016 році;

-земельна ділянка перебуває у спільному користуванні всіх співвласників домоволодіння по вулиці Сергія Бурлаченка, 6, міста Ізмаїл;

-власник земельної ділянки ніяких вимог про знесення самочинного будівництва не предявляє;

-власник земельної ділянки стверджує, що самочинного будівництва по вулиці Сергія Бурлаченка, 6, міста Ізмаїл не існує.

Таким чином, суд доходить висновку, що факт самочинного будівництва з боку відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтверджений належними, допустимими та достовірними доказами не був, а тому вимоги позивачки ОСОБА_1 є надуманими, безпідставними, не базуються на нормах закону і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.376 ЦК України, ст.ст.11-13,76-82, 259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 міської ради, про знесення самочинного будівництва відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16 травня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_8