Справа № 446/220/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Камянка-Бузька справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 предявили в суд позов до Стрептівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що станом на 14.04.1991р. вони позивачі, а також ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,були членами колгоспного двору, головою якого був їх дід ОСОБА_2, і кожен з них мав право власності на 1/6 частину будинку. Після, смерті їх діда, баби та батька відкрилася спадщина до складу якої входить, Ѕ частка житлового будинкУ, який розташований за адресою: вул. С.Дяківського, 1 с. Спас, Камянка-Бузького району Львівської області, який відноситься до категорії колгоспного двору, та земельна ділянка, площею 1,4364 га що розташована на території Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області. ОСОБА_4 посвідченою заявою відмовилася від належної частки в колгоспному дворі, та від спадкового майна після смерті ОСОБА_5 Однак в нотаріальному порядку позивачі не можуть оформити свої спадкові права, а тому змушені звернутись до суду.

В судове засідання позивачі не зявились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1991-1995рр. особовий рахунок № 545 станом на 15.04.1991р. в будинку по вул. С.Дяківського № 1 ( колишня Пузиріна) в с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області проживали та були прописані ОСОБА_2, 1909р.н,- голова двору, ОСОБА_4 1915р.н.- дружина, ОСОБА_5, 1943р.н., - син, ОСОБА_6, 1949р.н., - невістка, ОСОБА_2, 1973р.н., - онук, ОСОБА_3, 1979р.н., - онук /а. с. 73/.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: вул. С.Дяківського № 1 (колишня Пузиріна) с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/6 частці вказаного будинку.

Згідно з повторним свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 320406 від 18.12.2003р. виданого відділом РАГС Камянка-Бузького РУЮ Львівської області, ОСОБА_2 помер 04.04.1996р./а. с. 12/.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 341739 від 06.05.2004р. виданого Стрептівською сільською радою, ОСОБА_4 померла 05.05.2004р./а. с. 13/.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 466421 від 23.06.2017р. виданого виконавчим комітетом Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_5 помер 21.06.2017р./а. с.14 /.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, відкрилася спадщина до складу якої входить Ѕ частки у будинковолодінні, по вул. С.Дяківського № 1 (колишня Пузиріна) в с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області та земельна ділянка, площею 1,4364 га ( земельна ділянка 1, площею 1,0700, кадастровий номер :10:000:0026, земельна ділянка 2, площею 0,3664, кадастровий номер :09:000:0076), що розташована на території Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 015192, виданого 07.09.2004р. на підставі розпорядження голови Камянка-Бузької держадміністрації від 09.01.2004р. № 3/а. с. 20, 27/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заповіту не складали, а тому спадкування їх майна здійснюється за законом.

ОСОБА_8 посвідченою заявою відмовилася від спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка, та від належної її частки в майні колишнього колгоспного двору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3 є синами ОСОБА_5 та онуками ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується витягом з актового запису про народження № 8 від 27.12.1943р., свідоцтвом про одруження, серія І-АБ № 321059, свідоцтвом про народження ОСОБА_2, серія І-СГ № 336030, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія ІІ-СГ № 372510 /а. с.16-19 /.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями за законом майна померлих та відповідно до ст. 1265 ЦК України відносяться до пятої черги спадкоємців за законом - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що позивачі, як спадкоємці за законом не відмовлялися від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її діда мають намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку. Оскільки як вбачається із листа державного нотаріуса Камянка-Бузької державної нотаріальної контори від 20.04.2018р., позивачам відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що житловий будинок по вул. С.Дяківського № 1 (колишня Пузиріна) в с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області відповідно до правовстановлюючого документу являється колгоспним двором (а. с. 76).

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Стрептівська сільська рада Камянка-Бузького району Львівської області не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, суд вважає, що права позивачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3 підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

ОСОБА_6 відмовились від належної її частки в майні колгоспного двору №1 по вул. С.Дяківській с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області в ОСОБА_2, та ОСОБА_3

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_6 від належної її частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та з врахуванням належної позивачу ОСОБА_2 1/6 частки у майні колишнього колгоспного двору, та частки успадкованої після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, визнати за ним право власності на Ѕ житлового будинку, що розташований по вул. С.Дяківській №1 с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області, також з врахуванням належної позивачу ОСОБА_3 1/6 частки у майні колишнього колгоспного двору, та частки успадкованої після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_5, визнати за ним право власності на Ѕ житлового будинку, що розташований по вул. С.Дяківській №1 с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області.

Щодо вимоги позивачів, про визнання за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 1,4364 га, що розташована на території Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, цільове призначення якої: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну при житті його батькові ОСОБА_5, померлому 21.06.2017р. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 015192, виданого на підставі розпорядження голови Камянка Бузької райдержадміністрації від 09.01.2004р. № 3., то суд дійшов до наступних висновків.

За правилами ст. 392 ЦК України в ред.. 2004р., власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позивачами не доведено той факт, що питання про визнання права власності на земельну ділянку не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позовна вимога позивачів про визнання за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 1,4364 га, що розташована на території Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, цільове призначення якої: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну при житті його батькові ОСОБА_5, померлому 21.06.2017р. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 015192, виданого на підставі розпорядження голови Камянка Бузької райдержадміністрації від 09.01.2004р. № 3. не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 81, 200, 258, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1265 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, 07.05.1973р.н., право власності на Ѕ частку житлового будинку, що розташований за адресою: по вул. С.Дяківського, №1 с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_3, 11.03.1979р.н., право власності на Ѕ частку житлового будинку, що розташований за адресою: по вул. С.Дяківського, №1 с. Спас Камянка-Бузького району Львівської області.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити за безпідставністю

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Камянка-Бузький районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текс рішення виготовлено 17.05.2018р.

Суддя У.І. Костюк