Справа № 589/777/18
Провадження № 2-о/589/96/18
УХВАЛА

05 березня 2018 року суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В., отримавши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року.

Відповідно до ст 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вимоги вказаної статті заявником в повному обсязі не виконані, оскільки в змісті заяви не зазначено про причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та не долучено відповідних доказів цих обставин.

В цьому контексті слід зазначити, що положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство України» визначено, що однією з підстав набуття громадянства України є територіальне походження.

Згідно зі статтею 8 Закону особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Разом з тим, заявник, звернувшись до суду з вищезазначеною заявою, метою якої є отримання паспорта громадянина України, не надав суду даних, які б підтверджували вжиття заходів для реєстрації факту набуття громадянства України в установленому Законом порядку та, відповідно, не надав суду даних про відмову уповноважених органів міграційної служби України у вчиненні таких дій.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.175, 185, 260, 294, 318 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року залишити без руху.

Надати заявнику для виправлення недоліків заяви десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2