ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 22 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, з лютого 2018 року проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х років, а також відновити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений відповідний актовий запис № 88 /а.с.8/.

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12.12.2016 року Фастівським міськрайонний відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області /а.с.7/.

Згідно довідки від 15.02.2018 року, виданої головою ОСББ «Л.І.Л.Е.Я», ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на аліменти на її утримання в розмірі ј від доходів (заробітків відповідача) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 3-річного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Положенням ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможній платити аліменти на утримання дружині, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 п.1ст.430 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

З приводу розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частиною 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, судовий збір в сумі 352,40 грн. підлягає поверненню з державного бюджету на користь позивача за вимогу про розірвання шлюбу.

Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 704.80 грн.

Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППНОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) та ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1), актовий запис № 88 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

За вибором позивачки відновити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППНОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1), аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду (03 квітня 2018 року ) і до досягнення дитиною трирічного віку (ІНФОРМАЦІЯ_5).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) з Державного бюджету 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППНОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) 352,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППНОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь Державного бюджету судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова