Справа №751/892/18
Провадження №2/751/532/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарі судового засідання - Сащенко О.М.

з участю:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 48365,45 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2001 року було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З дня розлучення і по сьогоднішній день син знаходиться на утриманні позивача, з 2001 року проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2016 році син закінчив 11 класів Маріупольського технічного ліцею та отримав міжнародний грант на навчання у «Міжнародному обєднаному коледжі Гонконгу», де продовжує навчання на даний час. За умовами п. 4 Договору батьки зобовязані сплачувати 2 % платні за навчання у школі та вартість зворотнього авіа білету до Гонконгу. 21.08.2017 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина на період навчання у коледжі. На навчання сина було понесено і документально підтверджуються наступні витрати: 2% внесків, в сумі 1620 доларів США, що в еквіваленті становить 44388 грн.; білети на авіаперельоти в сумі 50890,90 грн., а саме 1488,50 доларів США; квиток на автобусний рейс Москва-Маріуполь в сумі 1452,01 грн., всього на суму 96730,91 грн.

Позивач в судове засіданні не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.3).

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.56-58). Відповідач додатково пояснив, що у нього є ще одна малолітня дитина, він працював на двох роботах, зараз працює лише в стоматологічній поліклініці. Син з ним не спілкується, але він йому допомагав на протязі трьох років, також сплачував аліменти.

Вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, розірвано 17.07.2001 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають повнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.07.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку (а.с.7-9).

Відповідно до копії довідки від 15.02.2017 року, виданої Міжнародним обєднаним коледжем Гонконгу, ОСОБА_4 є студентом з України та навчається на денному відділенні і мешкає на території коледжу. Навчається за дворічною програмою міжнародного бакалавріату з вересня 2016 по травень 2018 року (а.с.11-13).

Згідно копії договору від 01.04.2016 року за навчання ОСОБА_4 батьки зобовязані сплачувати 2 % платні у школі та вартість зворотного авіа білету до Гонконгу (а.с.14-18). Які були понесені позивачем та підтверджуються виписками (а.с.19-33).

З інформації Департаменту адміністративних послуг Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 24.01.2018 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею зареєстрований її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.34).

Відповідно до копії довідки ГУ ДФС у Донецькій області від 06.02.2018 року сума доходу ПП ОСОБА_3 отриманого за період з 01.01.2017 по 30.09.2017 року складає 178305,00 грн. (а.с.35).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.61).

Відповідно до копії довідки про доходи № 17 від 29.03.2018 року ОСОБА_1 працює у КЛПЗ Чернігівська обласна стоматологічної поліклініка лікарем-стоматологом і отримує близько 5182,80 грн. заробітної плати, з яких 2624,00 грн. утримується аліментів (а.с.60).

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливим обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладені норми права , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на навчання задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України , статтями 185, 199 СК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (Донецька область, м. Маріуполь, вул. Донська, буд. 5, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_1 (14000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 16 травня 2018 року.

Головуючий - суддя С. М. Ченцова