Дата документу 11.05.2018 Справа № 554/702/18
Провадження №2/554/1309/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2018 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду головуючої судд Блажко І.О. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в особі представника позивача адвоката ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики (розпискою),-
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 за ордером ОСОБА_3 не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, без застосування засобів технічної фіксації. (а.с.43).
Відповідач ОСОБА_4 до суду 01.03.18, 03.04.2018 та 11.05.2018не з'явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (а.с.22-23, 30-31, 37-38).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.
Судом встановлено, що 06.01.2015 ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_2 на 2 місяці грошові кошти у розмірі 46 958 гривень, про що написав розписку 06 січня 2015 року (а.с.8).
Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_4 не виконав не повернувши 06.03.2015 кошти на вимогу ОСОБА_2 з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу зазначеної розписки (а.с.44).
Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Таким чином, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено 06.01.2015 договір позики, що підтверджується оригіналом розписки, котра надана суду ОСОБА_2
Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 виконав передавши кошти ОСОБА_4, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки за підписами сторін (а.с.8,44).
Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_4 не виконав не повернувши 06.03.2015 кошти на вимогу ОСОБА_2 з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки (а.с.8, 44).
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, позивач у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України має право вимагати від відповідача 3% річних на загальну суму 4 087 грн., та інфляційні витрати - 32 213 грн. 19 коп., згідно розрахунку заборгованості.
У відповідності до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до вимог ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст.4 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
Таким чином, позивачем була нарахована відповідачу неустойка у розмірі 12 477 грн. 96 коп. на суму основного боргу, згідно розрахунку заборгованості.
Таким чином до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 за розпискою від 06.01.2015 підлягає 95 736 грн. 15 коп., у тому числі: 46 958 грн. - основний борг; 12 477.96 грн. - неустойка; 4087 грн. - 3%річних; 32 213.19 грн. - інфляційні витрати.
Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 957 грн. 37 коп. (а.с.1).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ОСОБА_4 судові витрати сплачені позивачем при подачі позову. Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2, в особі представника позивача адвоката ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики (розпискою) - задовольнити повністю.
Стягнути з громадянина України ОСОБА_4, зареєстрований АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Зінці, Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму боргу в розмірі 95 736 (дев'яносто п'ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 15 (п'ятнадцять) коп., судовий збір у розмірі 957 (дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 37 (тридцять сім) коп., всього 96 693 (дев'яносто шість тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 52 (п'ятдесят дві) коп.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя І.О.Блажко