Справа № 740/1243/18
Провадження № 2/740/926/18
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Кононяко С.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить на підставі ст.405 ЦК України визнати ОСОБА_2, втратившим право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником вищевказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_1 від 06.02.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом ВРД № НОМЕР_2 від 13.01.2011 року.

22 липня 2006 року між її онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. За її згодою ОСОБА_2 був зареєстрований у вищевказаному будинку. Фактично ні її онука, ні ОСОБА_2 в будинку не проживали.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року шлюб між ними розірвано.

На даний час відповідач проживає з іншою сім»єю та в іншому населеному пункті.

Реєстрація відповідача у належному їй удинку створює перешкоди і незручності для реалізації її прав, як власника, а саме: сплата додаткових коштів квартплати за відповідача, реалізація права на отримання субсидії ускладнена та йомовірні труднощі при відчуженні нерухомості.

Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Відповідачу було запропоновано протягом п»ятнадцяти днів з дня опублікування оголошення на сайті суду про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України.

Згідно ст. 279 ч.5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні.

В установлений судом п»ятнадцятиденний строк відповідач не подав заяву із заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов, що згідно ч.2 ст.191 ЦПК України є підставою для вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідач не подав відзив, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, врахуваючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України.

Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім*ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок № НОМЕР_1 від 06.02.2001 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом ВРД № НОМЕР_2 від 13.01.2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає в ньому без поважних причин більше року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства факту проживання зареєстрованих осіб від 07 березня 2018 року, тому суд вважає, що відповідача необхідно визнати втратившим право на користування житлом у спірному будинку.

Керуючись 150, 156 ЖК Української РСР, положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 Конституції України ст.405 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 258-260, 263-265, 268 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 втратившим право на користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.