Справа №585/75/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/737/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

16 травня 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року в складі судді Шульги В.О., ухваленого у м. Ромни, повний текст якого складений 07 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

11 січня 2018 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до філії «Роменський молочний комбінат» приватного підприємства «Рось» (далі ПП «Рось»), вимоги якого обґрунтовувала тим, що 14 листопада 2017 року вона була звільнена з підприємства у звязку зі скороченням її посади, проте, у день звільнення з нею не був проведений повний розрахунок. 17 листопада 2017 року у касі підприємства їй була виплачена заробітна плата за вересень 2017 року, 18 грудня 2017 року їй був виплачений борг по заробітній платі за жовтень 2017 року, а 05 січня 2018 року на її картковий рахунок від відповідача надійшли кошти у сумі 11380,83 грн., однак, залишився невиплачений борг по лікарняному листку внаслідок тимчасової непрацездатності у сумі 383,62 грн. Таким чином, позивач просила стягнути 383,62 грн. заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за весь час затримки її виплати, починаючи з 15 листопада 2017 року.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що відповідач у порушення вимог ст. 116 КЗпП України остаточний розрахунок здійснив лише 05 січня 2018 року, тому, ураховуючи розмір середньоденної заробітної плати, який складає 235,39 грн, за 35 днів затримки розрахунку за період з 15 листопада 2017 року по 05 січня 2018 року середній заробіток за весь час затримки розрахунку, на думку позивача, становить 8238,65 грн. Проте, як вказала позивач, суд першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог, в якій містився даний розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, не прийняв до розгляду, пославшись на відсутність підтвердження обставин щодо надсилання цієї заяви відповідачу.

Крім того, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі заявила клопотання про витребування у відповідача довідки про її середній заробіток за два останні місяці роботи перед звільненням, посилаючись на те, що відповідач, незважаючи на її запит, таку довідку їй не надав.

Ухвалою судді Апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2018 року було відкрите апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2018 року. Цією ж ухвалою відповідачу ПП «Рось» було запропоновано подати відзив на скаргу позивача, а також його було зобовязано до 26 квітня 2018 року надати апеляційному суду належним чином завірені документи, а саме:

- довідку про середньоденний заробіток ОСОБА_3, яка працювала на посаді начальника служби управління систем якості та безпеки продукції, який повинен бути визначений згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100 з наступними змінами і доповненнями;

- довідку про нараховану і виплачену ОСОБА_3 заробітну плату за останні два місця перед її звільненням згідно вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100 з наступними змінами і доповненнями ;

- довідку про нараховані і виплачені ОСОБА_3 всі належні суми у день її звільнення та після її звільнення з відображенням інформації про дату здійснення цих виплат та їх складових (заробітна плата, вихідна допомога, компенсації, тощо);

- інформацію стосовно невиплачених ОСОБА_3 у день її звільнення сум, які підлягали виплаті з відображенням всіх складових заборгованості (заробітна плата, вихідна допомога, компенсації, тощо).

20 квітня 2018 року відповідач ПП «Рось» отримав вказану ухвалу апеляційного суду від 12 квітня 2018 року, проте, відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та витребувані апеляційним судом документи у встановлений строк не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Отже, у встановлений судом строк відповідач витребувані докази не подав, про наявність поважних причин щодо їх неподання суду не вказав.

У судовому засіданні 15 травня 2018 року ОСОБА_3 повторно заявила клопотання про витребування вказаних вище довідок, посилаючись на те, що вони мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З огляду на викладене та ураховуючи, що відповідач попередньо без поважних причин не виконав вимоги суду про надання доказів, колегія суддів вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити, розяснивши ПП «Рось», що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також у випадку невиконання вказівки суду про надання вказаних доказів, суд вправі застосувати заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 8 ст. 84 ЦПК України).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне розяснити відповідачу, що у випадку порушення ним процесуального обовязку стосовно подання доказів, суд на підставі ст. 262 ЦПК України вправі постановити окрему ухвалу.

Керуючись ст.ст. 84; 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів задовольнити.

Зобовязати філію «Роменський молочний комбінат» приватного підприємства «Рось» у строк до 05 червня 2018року надати апеляційному суду належним чином завірені документи, а саме:

- довідку про середньоденний заробіток ОСОБА_3, яка працювала на посаді начальника служби управління систем якості та безпеки продукції, який повинен бути визначений згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100 з наступними змінами і доповненнями;

- довідку про нараховану і виплачену ОСОБА_3 заробітну плату за останні два місця перед її звільненням згідно вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100 з наступними змінами і доповненнями ;

- довідку про нараховані і виплачені ОСОБА_3 всі належні суми у день її звільнення та після її звільнення з відображенням інформації про дату здійснення цих виплат та їх складових (заробітна плата, вихідна допомога, компенсації, тощо);

- інформацію стосовно невиплачених ОСОБА_3 у день її звільнення сум, які підлягали виплаті з відображенням всіх складових заборгованості (заробітна плата, вихідна допомога, компенсації, тощо).

Розяснити філії «Роменський молочний комбінат» приватного підприємства «Рось», що у разі неповідомлення суду про неможливість подати зазначені вище докази, витребувані судом, а також у випадку невиконання судового рішення та неподання таких доказів у визначений строк з причин, визнаних судом неповажними, суд може застосувати до відповідальних посадових осіб підприємства заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом, зокрема, штраф або звернутись до прокурора з відповідною заявою щодо невиконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: