Справа № 594/129/18
Провадження №2/594/251/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника служби у справах дітей

Борщівської РДА Скорохід Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Борщівської РДА Тернопільської області про позбавлення батьківських справ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи, що з часу народження дитини відповідач жодного разу її не бачив, не цікавиться нею та не бере участі у її вихованні. Аліменти на утримання дочки відповідач не сплачує. На сьогоднішні день дитині вже п'ять років, однак вона не знає свого батька, оскільки жодного разу його не бачила.

Позивач ОСОБА_1,її представник ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув повторно. Про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлений.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Скорохід Т.І. в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника Борщівської РДА, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Борщеві Тернопільської області і її батьками у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, актовий запис №21, виданому Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області вказані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4.

В 2013 році рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області шлюб, зареєстрований 01.12.2011 року, актовий запис№120 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, розірвано.

За даними довідки Новосілківської сільської ради від 20.03.2016 року №7615, дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., проживає з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні.

Згідно довідки, виданої Тернопільським ДНЗ №31 від 04.05.2017 року №30, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дошкільний навчальний заклад №31 м. Тернополя з 02.09.2016 року по даний час. Рідний батько ОСОБА_4 за період перебування дитини в дошкільному закладі життям доньки не цікавився.

Заліщицька районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 06.06.2017, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як, батько з сім'єю не проживає, не бере участі у вихованні та утриманні дочки.

Борщівська районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 20.04.2018 №02-614/2-23, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно його малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки знайшли своє підтвердження факти, що батько дитини нехтуючи своїми батьківськими обов'язками, не приділяє достатньої уваги для розвитку малолітньої, не спілкується з нею в необхідному обсязі для закріплення загальноприйнятих норм моралі, не цікавиться її навчанням та станом здоров'я, не забезпечує доступ до культурних та духовних цінностей, не дбає про матеріальне забезпечення дитячих потреб.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як ухилення від виховання дитини розцінюється лише винна поведінка батьків, свідоме нехтування своїми обов'язками.

Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач тривалий час, більше 5-ти років, не виявляв і не виявляє щодо дочки батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного харчування, не спілкується з дитиною та не сприяє дитині в доступі до культурних та інших духовних цінностей, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, і все це в результаті свідомого умисного нехтування своїми обов'язками.

За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дитини відповідача ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Судом встановлено, що 04.05.2017 року начальником Борщівського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа №597/866/13ц виданого Заліщицьким районним судом 14.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі ј частки місячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, до повноліття дитини, починаючи з 26.07.2013 року або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Згідно розрахунку про нарахування заборгованості по аліментах від 06.04.2018 року наданого Борщівським РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, боржнику ОСОБА_4 нараховано заборгованість на загальну суму 23518,63 грн.

Враховуючи наведене, суд не вирішує питання стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180-183 СК України, керуючись ст. ст. 13, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Борщева Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Повне судове рішення складено 18 травня 2018 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Борщівського районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Чир П. В.