Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 336/6146/16 Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
№ 22-ц/778/1409/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Воробйової І.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.04.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 8650,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок .

Позивач зазначає, щодо зміни кредитного ліміту Банк керуються п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www://privatbank.ua:/, складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 07.04.2010 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.07.2016 року має заборгованість - 14108,08 грн., яка складається з наступного: 6813,02 грн. - тіло кредиту; 1890,14 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3506,92 грн. заборгованість за пенею; 750,00 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. а також штрафи 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 648,00 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини просило суд,стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 14108,08 грн. за кредитним договором № б/н від 07.04.2010 року, а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 року в позові відмовлено за недоведеністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання дебетових послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 07.04.2010 року, згідно якої вона ідентифікувалася та ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.9) оформив на своє ім'я дебетову особисту карту.

Суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви позичальника вбачається, що встановлення кредитного ліміту по платіжній карті умовами укладеного договору не передбачено, а підписана відповідачем заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг. Заявник ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

При цьому з заяви вбачається, що відповідач отримала саме дебетову особисту картку.

Згідно п.1.1.1.25 Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, дебетова карта банківська карта банку (персоніфікована або не персоніфікована).

Відповідно до п. 3.2 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 №22, яке було чинним на момент зміни банком умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача, та аналогічних положень чинного Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (п.2 розділу ІІІ), залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Дебетова схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку.

Під час застосування дебетово-кредитної схеми користувач здійснює платіжні операції з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку, а в разі їх недостатності або відсутності - за рахунок наданого банком кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Згідно п.3.3 цього Положення, емітент визначає у внутрішньобанківських правилах та в договорах порядок кредитування користувачів у межах обраної кредитної схеми.

Згідно п. 1.1.1.76 Умов і Правил надання банківських послуг, платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Залежно від умов, за якими здійснюються розрахунки з використанням платіжної карти, можуть використовуватися дебетна, кредитна схеми обслуговування карт.

Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», дебетова картка (debit card) різновид банківської платіжної картки. Дебетова картка призначена для оплати купівлі товарів та послуг, у тому числі з використанням електронних терміналів, отримання готівки, виконання інших операцій, доступних у меню банкомата або установи банку. Дебетова картка дозволяє використовувати кошти доступного залишку на депозитному рахунку, на основі якого вона емітована.

Жодних документальних доказів щодо умов, на яких обслуговувалась вказана дебетова картка відповідача, надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Дебетова особиста картка» позивачем суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем не надано доказів укладення 07.04.2010р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 договору про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, як заявлено позивачем в обґрунтування підстав позову.

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за договором від 07.04.2010 р., укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 про отримання дебетової особистої карти, вбачається, що позивачем здійснювалося зарахування суми кредиту на рахунок за цим договором, який фактично є депозитним, і на який зараховувалися власні кошти ОСОБА_4

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів згоди відповідача на зміну умов поданої заяви про видачу дебетової особової картки на кредитну картку і отримання кредиту, суду не надано, а одностороння зміна суттєвих умов договору чинним законодавством і Умовами і Правилами надання банківських послуг, не передбачена.

В апеляційній скарзі позивач не спростовує висновків суду першої інстанції а наполягає на тому, що відповідачеві була надана кредитна картка.

Натомість судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції. Так, у заяві про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, відповідач не зазначала про своє бажання встановлення кредитного ліміту. У заяві про виявлення бажання оформити на своє ім'я платіжної картки відповідач зазначила про бажання отримання саме дебетової особистої картки. Встановлення кредитного ліміту за платіжною універсальною карткою у заяві не передбачалося, як і не зазначалося про отримання відповідачкою такої картки.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 оку по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 травня 2018 р.

Головуючий:

Судді: