Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у.№ 317/2020/17 Головуючий у 1 інстанції Сакоян Д.І.
№ провадження 22ц/778/1421/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м . Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 січня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання договору недійсним, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання договору недійсним, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

18 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с. Придніпровське в СТ «Придніпровське», має кадастровий номер НОМЕР_2 та зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 12.07.2012 року за № 522, що належить ОСОБА_3.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 січня 2018 року вжито заходи забезпечення позову.

Накладено арешт на земельну ділянку, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с. Придніпровське в СТ «Придніпровське» та має кадастровий номер НОМЕР_2, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: 69002, АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Як вбачається з позову, у ньому ставиться питання про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 27.06.1997 року з кадастровим номером НОМЕР_2, застосування двосторонньої реституції, скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вказана норма свідчить про те, що якщо сторони здійснили певні дії на виконання недійсного правочину, кожен з учасників правочину вправі вимагати повернення того, що він передав на виконання такого правочину і такий правочин вважається недійсним з моменту його укладення.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 12.07.2017 року №991838247 на спірній земельній ділянці, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с. Придніпровське в СТ «Придніпровське» та має кадастровий номер НОМЕР_2, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3, знаходиться об»єкт житлової нерухомості - садовий будинок №4, загальною площею 216,52 кв.м, який не є предметом спору.

Тобто, провести двосторонню реституцію, про що просить позивач у своєї заяві, в разі задоволення позову, не є можливим.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв'язку із провадженням по цивільній справі, полягає в обмеженні права розпорядження ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів).

Враховуючи роз'яснення Верховного Суд України, що містяться в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Доводи, наведені в обґрунтування клопотання, не дають підстави для висновку про задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи характер взаємовідносин сторін по справі, враховуючи що на спірній земельній ділянці знаходиться об»єкт житлової нерухомості - садовий будинок №4, загальною площею 216,52 кв.м, який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 та не є предметом спору, судова колегія вважає, що позивач не довів наявність обґрунтованих підстав для задоволення його заяви про накладення арешту на майно - земельну ділянку ОСОБА_3, тому колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на майно останнього.

З огляду на наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню за п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в с. Придніпровське в СТ «Придніпровське» та має кадастровий номер НОМЕР_2, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3, з наведених раніше підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389 ЦПК України, колегія судів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 січня 2018 року у цій справі скасувати. Прийняти нову постанову про відмову у задоволені заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 травня2018 року.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

Є. у.№ 317/2020/17 Головуючий у 1 інстанції Сакоян Д.І.

№ провадження 22ц/778/1421/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

10 травня 2018 року м . Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 січня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання договору недійсним, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 січня 2018 року у цій справі скасувати. Прийняти нову постанову про відмову у задоволені заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: