Дата документу 10.05.2018 Справа № 554/803/18
Провадження № 2-о/554/68/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Безуглої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (36040, АДРЕСА_1), представник заявника ОСОБА_2 (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 37/40), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) про встановлення факту перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2018 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою про встановлення факту, відповідно до якої прохала суд встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_3, який помер 18.11.2007 року, з 24 червня 1978 року (дати укладання шлюбу з ОСОБА_3) до 18 листопада 2007 року (дати смерті ОСОБА_3).

В обґрунтування заяви вказувала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, якій між ними було зареєстровано 24.06.1978 року. За весь час сумісного життя вона фактично перебувала на утриманні свого чоловіка, який помер 18.11.2007 року, оскільки за життя її чоловік був військовослужбовцем та мав більший дохід ніж вона, з 1975 по 1993 роки перебував на службі в армії, після звільнення з якої за вислугою років йому була призначена пенсія згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та перебуваючи на пенсії продовжував працювати. Також заявником зазначено, що з моменту одруження вона з чоловіком постійно спільно проживала, хоча мали різні адреси зареєстрованого місця проживання. Заявник вказувала, що з 2005 року до моменту смерті чоловіка вона не працювала, їх сім'я жила виключно за рахунок коштів, які отримував чоловік. Заявник вказувала, що отримує пенсію державним службовцям, що значно менше ніж пенсія, на яку вона має право як член сімї померлого в разі втрати годувальника, у звязку з чим звернулась з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, на яку отримала розпорядження № 03-48/983 від 01.12.2017 року про відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка з розясненням про те, що необхідним є встановлення факту перебування на утриманні. Вказане і стало підставою звернення заявника до суду з даною заявою.

27.02.2018 року до суду від представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшло письмове пояснення, відповідно до якого зазначено про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 встановлено, що заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище - Бородай), ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24.06.1978 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис № 1297. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 12 грудня 2017 року серії І-КЕ № 171267 (копія наявна в матеріалах справи).

18.11.2007 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 19.11.2007 року серії 1-КЕ № 085931, актовий запис 3675 (копія наявна в матеріалах справи).

Заявник вказувала, що за життя останнього вони до 1996 року проживали сімєю за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи (Калініна), 32, кв. 15, де вона була зареєстрована і співвласником якої вона являлась.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 16.04.1996 року ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 разом зі спільною дочкою ОСОБА_4 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_4, що належала на праві власності ОСОБА_5 Вказане підтверджено договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1565 та ОСОБА_6 про проживання з підтвердженням сусідів, підписи яких засвідчені начальником ГЖЕД-10 та начальником КП «ЖЕО № 2» від 09.01.2018 року (копії наявні в матеріалах справи).

ОСОБА_1 також встановлено, що з 1975 по 1993 роки ОСОБА_3 перебував на службі в армії, після звільнення з якої за вислугою років йому була призначена пенсія згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується довідкою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 2863 від 14.12.2017 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Однак ОСОБА_3 продовжував працювати в Полтавській філії Українського державного центру радіочастот до 30.11.2005 року, що підтверджується копією трудової книжки, що наявна в матеріалах справи.

ОСОБА_1 встановлено, що заявник ОСОБА_1 у період з 1998 по 2005 роки періодично працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та перебувала на обліку в центрі зайнятості і отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується копією трудової книжки, що наявна в матеріалах справи. Також з трудової книжки вбачається, що заявник з 2005 року до моменту смерті чоловіка ОСОБА_3 ніде не працювала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталася із заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, на яку отримала розпорядження № 03-48/983 від 01.12.2017 року про відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка з розясненням про те, що статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які перебували на їх утриманні. Членами сімї померлого вважаються такі, що перебували на його утриманні, якщо вони на день смерті годувальника були на повному його утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відмова обумовлена тим, що на момент смерті ОСОБА_3 він та заявник ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами.

Згідно з довідкою КП «ЖЕО № 2» від 09.01.2018 року зазначено, що на момент смерті ОСОБА_3, він та заявник ОСОБА_1 проживали спільно за адресою АДРЕСА_2 та остання перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 Довідка оформлена за підписами ОСОБА_7, ОСОБА_8Є, ОСОБА_9 та скріплена печаткою КП «ЖЕО № 2».

У заяві заявник зазначала, що дохід її покійного чоловіка завжди був значно більший, ніж її, хоча впродовж усього подружнього життя вони спільно розпоряджалися всіма коштами, що отримували (в тому числі, пенсії). Кошти витрачалися як на ведення спільного господарства, харчування, лікування її та покійного чоловіка, купівлю промислових товарів, так і на інші цілі за їх спільною згодою; вона, як дружина, згідно з нормами чинного законодавства, користувалась пільгами, що і її покійний чоловік.

В підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 та перебування ОСОБА_1 на повному утриманні ОСОБА_3 в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, і дозволить заявнику оформити пенсію.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Під час розгляду справи по суті спір про право судом не виявлений.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_3 України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які перебували на їх утриманні. Членами сімї померлого вважаються такі, що перебували на його утриманні, якщо вони на день смерті годувальника були на повному його утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

За встановлених вище обставин, суд дійшов висновку про доведеність факту перебування заявника на повному утриманні свого померлого чоловіка; встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного ОСОБА_3 України № 5 від 31.01.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 2-5, 10, 76-83, 258-259, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (36040, АДРЕСА_1), представник заявника ОСОБА_2 (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 37/40), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66) про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КО 088650 виданий 25.04.2000 р. Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, адреса 36040, АДРЕСА_1) на утриманні ОСОБА_3 (дата народження 13.06.1958 р. дата смерті 18.11.2007 р.) з 24 червня 1978 року (дати укладання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3) до 18 листопада 2007 року (дати смерті ОСОБА_3).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. Материнко