Справа №359/4864/17
Провадження №2-о/359/4/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_5, заінтересовані особи: Бориспільська міська рада та ОСОБА_6, про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

В червні 2017 року ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_5, звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що в період часу з 25 липня 2008 року до 8 серпня 2011 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 8 червня 2009 року у них народився син ОСОБА_5 Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 продовжував проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. Водночас, починаючи з лютого 2014 року ОСОБА_7 не зявляється за місцем проживання. Відомості про місце його перебування відсутні протя-гом трьох років. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року ОСОБА_7 був визнаний безвісно відсутнім. Тому ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_5, просить суд оголосити ОСОБА_7 померлим.

У судовому засіданні представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_8 підтриму-ють заяву та наполягають на її задоволенні.

ОСОБА_6 також підтримує заяву та просить суд задовольнити її.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідків та до-слідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її пере-бування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного харак-теру.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.13 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Встановлено, що представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не приєднали жодного доказу на підтвердження існування обставин, що загрожували смертю ОСОБА_7 або давали підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку або над-звичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Натомість, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона бачила ОСОБА_7 в лютому 2014 року. Він приїжджав з його подругою з м. Калінінграда Російської Федерації.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є рідною сес-трою ОСОБА_7 ОСОБА_3 вона бачила його в лютому 2014 року. Під час зустрічі ОСОБА_7 повідомив про те, що він має намір виїхати на постійне місце проживання в м. Калінінград Російської Федерації. В подальшому свідок ОСОБА_10 неодноразово спілкувалась в соціальних мережах з ОСОБА_10, у якої проживав ОСОБА_7 в м. Калінінграді. Іноді вони конфліктували та ОСОБА_10 шукала ОСОБА_7

З листа т.в.о. начальника Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області №16182/ 109/1002/01 від 27 вересня 2017 року (а.с.30) вбачається, що ОСОБА_7 переховується від працівників державних органів у звязку з несплатою аліментів та з цією метою виїхав за межі України до Російської Федерації. Зокрема, з письмових пояснень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.64, 75), рапорту оперуповноваженого Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області від 24 грудня 2014 року та складеного ним висновку від 25 грудня 2014 року (а.с.62, 68) вбачається, що ОСОБА_7 виїхав до Російської Федерації та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, з листа начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України №0.184-16648/0/15-18 від 11 квітня 2018 року вбачається, що 20 лютого 2014 року ОСОБА_7 виїхав з України та з того часу жодного разу не перетинав державний кордон України.

Ретельний аналіз наведених доказів красномовно свідчить про те, що ОСОБА_7 виїхав до Російської Федерації. Ця обставина, а також рішення Бориспільського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року, яким ОСОБА_7 був визнаний безвісно відсутнім, не можуть бути достатніми підставами для оголошення його померлим.

З огляду на це суд дійшов до переконання, що підстави для оголошення ОСОБА_7 померлим відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.13 та ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі зловживання нею правом в будь-яких формах.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаною заявою виключно для того, щоб її син ОСОБА_5 набув право власності на квартиру №АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 Натомість, оголошення особи померлою не призначено для досягнення такої мети. Ці обставини свідчать про те, що в діях ОСОБА_4 існують ознаки зловживання правом.

Суд вважає, що припинення такого зловживання та запобігання порушення майно-вих прав ОСОБА_7 є додатковою та вагомою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_5 Олего-вича, заінтересовані особи: Бориспільська міська рада та ОСОБА_6, про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Рішення суду складено в повному обсязі 14 травня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_13

Присяжні: ОСОБА_2

ОСОБА_1