Провадження № 22-ц/779/524/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі :

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Турів О.М., Петріва Д.Б., Бойчука Л.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2018 року, під головуванням судді Островського Л.Є., в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку НОМЕР_1 з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 міської ради в натурі між сторонами, а саме: виділити ОСОБА_2 житлову кімнату 1-4 площею 24,1 кв.м та житлову кімнату 1-3 площею 14,4 кв.м. Позовні вимоги мотивувала тим, що 23.05.2013р. отримала свідоцтво про прийняття спадщини за законом , а саме 1/6 частку домоволодіння НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 міської ради. ОСОБА_3 успадкувала 2/3 частини спадкового майна та перешкоджає доступу в будинок, який на праві спільної часткової власності належить сторонам . Угоди про спосіб виділення частки між сторонами не досягнуто.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є необґрунтованим, оскільки судом при винесені рішення недотримані норми матеріального права.

Апелянт зазначає, що при винесенні рішення, судом взято до уваги лише інтереси ОСОБА_3 В рішенні вказано, що ОСОБА_2 має квартиру в м. Одеса і не потребує житла.

Судом в рішенні не правильно зазначено, що запропонований варіант судової будівельно-технічної експертизи вимагає великого обсягу перепланувань та переобладнань, добудов при яких зачіпаються інтереси всіх сторін. Згідно висновку №6324/6325 судової будівельно-технічної експертизи від 27.10.2017 року можливий варіант виділення частки житлового будинку, господарських будівель та споруд з відхиленням від ідеальної частки та розрахунок компенсації. Запропоновано варіант виділення 1/6 ідеальної частки, з прибудовою кухні, санвузла, коридору, перепланування системи опалення, газопостачання, електропостачання, водопостачання згідно таблиці.

Судом не взято до уваги пояснення позивачки про те, що вона не має змоги реально користуватись і розпоряджатись своє власністю, а відповідачка не бажає виплатити грошову компенсацію за частку та не впускає у житло. Стверджує, що зроблений у справі висновок судової будівельно-технічної експертизи у даному випадку може вирішити спір по суті.

Рішення суду є незаконним та таким, що порушує законні права ОСОБА_2 на виділення 1/6 частки будинку із господарськими будівлями і спорудами.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і постановити нове, яким поділити житловий будинок АДРЕСА_1, відповідно до варіанту з висновку судової будівельно-технічної експертизи №6324/6325 від 27.10.2017 року. Виділити в натурі ОСОБА_2, житлову кімнату площею 24,1 кв.м., що позначена 1-4 та неопалювальне приміщення 6,6 кв.м., що позначено 1-10, також надати будівлю теплиці позначеною літерою «Д». Провести перепланування згідно таблиці №1,2 яка додана до висновку експертизи. Залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 гараж, криницю, огорожу, ворота.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України , ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).

У відповідності до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм суд першої інстанції дійшов висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, засвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Лисак Т.Б. 23.05.2013р. спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в АДРЕСА_1 на 2/3 частки у спадщині в тому числі з урахуванням 1/3 частку у спадщині, від якої відмовилась його дочка ОСОБА_6 та його дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає в АДРЕСА_2 на 1/3 частку у спадщині ( а.с. 6).

Згідно висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №6324/6325 від 27.10.2017 року (а.с.33-40):

- Ринкова вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 міської ради станом на час проведення дослідження становить 1212165,00 грн.

- Ринкова вартість 1/6 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 202027,50 грн..

- Віділ 1/6 ідеальної частки житлового будинку та господарських будівель та споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1, технічно не можливий. Технічно можливим є виділ частини житлового будинку, господарських будівель та споруд з відхиленням від ідеальної частки та розрахунком компенсації, яку повинна сплатити одна із сторін.

- Експертом пропонується варіант виділення 1/6 ідеальної частки , відповідно до якого слід провести перепланування .

Як вбачається із змісту вказаного висновку запропонований варіант судової будівельно-технічної експертизи вимагає великого обсягу перепланувань та переобладнань, добудов при яких зачіпаються інтереси всіх сторін.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування житлового будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконкому місцевої ради.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу, з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін, запропонував сторонам, зокрема позивачу, звернутися за таким дозволом до виконкому Івано-Франківської міської ради.

Згідно листа-відповіді управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26 квітня 2018 року вбачається, що виконкомом місцевої ради не надано дозволу на проведення переобладнання та перепланування спірного житлового будинку.

Зокрема у листі зазначено, що у відповідності до п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та належним чином оформленого права на виконання будівельних робіт. Тільки після виконання даних мов та застережень можуть бути розпочаті роботи з добудови до будинку НОМЕР_1 із облаштуванням окремого входу у будинок по АДРЕСА_1 міської ради.

Право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений спірний житловий будинок у позивачки відсутнє, як і договір суперфіцію.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, а аналіз наведеного вказує на те, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток за наведених вище обставин неможливо.

Також суд зазначив, що відповідач ОСОБА_3 є особою похилого віку, вдовою, проживає у спірному будинку, іншого житла немає, тому не може проводити будь-які добудови, перепланування та переобладнання до житлового будинку. В засіданні апеляційного суду представники відповідачки категорично заперечили про її згоду на проведення робіт та зазначили про неможливість сплати нею позивачці грошової компенсації.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2018 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2018 року.