Справа № 308/8706/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Монич О.В., при секретарі Пассер М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 115 883,98 грн. заборгованості за договором позики.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначив, що 02.06.2016 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 4300,00 дол. США, а відповідач зобовязалася повернути одержану суму позики до 02.06.2017 р. У випадку, коли відповідач не повертає в зазначений термін суму позики, на цю суму підлягають сплаті відсотки в розмірі 3% річних на суму заборгованості.

Кошти відповідачу були передані позивачем в повному обсязі, однак відповідач ОСОБА_2 у порушення умов договору за три місяці борг не повернула.

Просить стягнути з відповідача на його користь 4300,00 дол. США (112 965,00 грн., 882,00 грн. 3% річних, 2036,98 грн. індексу інфляції від простроченої заборгованості) загальна сума боргу становить 115 883,98 грн. та судові витрати.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву відповідно до якої заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце слухання справи..

З огляду на викладене та на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливим здійснити судовий розгляд даної справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 у борг грошові кошти у розмірі 4300,00 дол. США, які зобовязалася повернути в термін до 02.06.2017 р., що підтверджується наявною в матеріалах справи власноручно підписаною ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розпискою.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками.

За приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами.

За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, яка згідно зіст. 360-7 ЦПК Україниє обовязковою для судів.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач свої зобовязання за вищезазначеним договором позики не виконала і суму в розмірі 4300,00 дол. США, в обумовлений у договорі строк позивачу не повернула.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25 квітня 2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобовязання.

Також відповідно до п.3 вищенаведеного договору позики у випадку коли ОСОБА_2 не повертає в термін суму позики, на цю суму підлягають сплаті відсотки в розмірі 3% в день на суму заборгованості.

Як встановлено судом ОСОБА_2 у порушення умов договору за три місяці борг не повернула.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, серед іншого - сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного не повернення боргу.

Відповідно до наданому суду позивачем розрахунку заборгованості від 05.09.2017 р. заборгованість ОСОБА_2 становить 4300,00 дол. США (112 965,00 грн., 882,00 грн. 3% річних, 2036,98 грн. індексу інфляції від простроченої заборгованості) загальна сума боргу становить 115 883,98 грн.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виконала свої зобовязання в повній мірі за договорами позики та повернула грошові кошти відповідно до договору позики.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України перебачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене суд вважає, що вимоги позивача є підставними, а тому позов слід задовольнити і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.06.2016 року в розмірі 4300,00 дол. США (112 965,00 грн., 882,00 грн. 3% річних, 2036,98 грн. індексу інфляції від простроченої заборгованості) загальна сума боргу становить 115 883,98 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525,526, 533, 610, 615, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.06.2016 року в розмірі 4300,00 дол. США (112 965,00 грн., 882,00 грн. 3% річних, 2036,98 грн. індексу інфляції від простроченої заборгованості) загальна сума боргу становить 115 883,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1159,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4