Справа № 466/3249/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого - судді Невойта П.С.

секретаря с/з ОСОБА_1

справа № 466/3249/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 національний кредит» на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

02.05.2018р. Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 національний кредит» в особі його представника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 23.03.2018 року звернулось до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №51786399 від 26.12.2017 року та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану № 51786399 від 26.12.2017 року.

В обґрунтування скарги покликається на те, що в провадженні старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, перебувало виконавче провадження № 51786399 про примусове стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 кредит» заборгованості в сумі 593 622 грн. 05 коп. згідно виконавчого листа № 2-524/2011 від 01.06.2011 року виданого Шевченківським районним судом м. Львова.

23.04.2018 року на адресу Банку надійшли постанова про повернення виконавчого документа стягувачу № 51786399 від 26.12.2017 року та оригінали виконавчого листа №2-524/2011 від 01.06.2011 року. Підставою повернення виконавчих документів зазначено п.7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»: виконавчий документ повертається стягувачу, оскільки постановою державного виконавця від 27.07.2016 року оголошено розшук рухомого майна боржника, а саме транспортного засобу № 2810,від 23.08.2006 року, боржнику належить на праві власності автомобіль марки MERCEDES-BENZ S500L4M, 2004 року випуску, чорного кольору, тип легковий седан, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, однак місцезнаходження даного транспортного засобу, розшук якого проводиться органами поліції більше року не приніс позитивного результату, а відтак виконавчий документ слід повернути заявнику.

Представник стягувача вважає протиправною бездіяльність посадовими особами Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яка полягає у вжитті заходів примусового виконання рішення не в повному обсязі та з порушенням строків передбачених Законом, а тому звернувся до суду за захистом порушених прав.

У судове засідання представник скаржника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 національний кредит» ОСОБА_6 не прибув. На адресу суду 15.05.18 направив заяву про розгляд справи у відсутності представника, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи та не повідомив суд про причину неявки.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а тому суд вважає, що перешкод для розгляду скарги немає.

За ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 11.05.2011 року з ОСОБА_4 (79068, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) стягнуто на користь ПАТ «ОСОБА_5 кредит» (04053, м.Київ, вул.Тургенєвська, 52/58, р/р 290959131 у ПАТ «ОСОБА_5 кредит», МФО 320702, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 593 622 (п'ятсот дев'яносто три тисячі шістсот двадцять дві) грн. 05 коп. та судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн. 00 коп..

На підставі рішення суду, 01.06.2011р. видано виконавчий лист № 2-524/2011, який перебував на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

26.12.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки постановою державного виконавця від 27.07.2016 року оголошено розшук рухомого майна боржника, а саме транспортного засобу № 2810 від 23.08.2006 року, боржнику належить на праві власності автомобіль марки MERCEDES-BENZ S500L4M, 2004 року випуску, чорного кольору, тип легковий седан, кузов №WDB2201841A409027, д.н.з. НОМЕР_2, однак місцезнаходження даного транспортного засобу, розшук якого проводиться органами поліції більше року не приніс позитивного результату, а відтак виконавчий документ вважає, що слід повернути заявнику.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до п.7 постанови від 26.12.2003р. №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що перевірка майнового та фінансового стану боржника була здійснена державним виконавцем одноразово, відсутня інформація про направлення запитів з метою отримання інформації про зареєстроване майно до всіх організацій, що здійснюють реєстрацію права власності.

Зокрема, відсутня інформація про направлення запитів з метою отримання інформації про зареєстроване майно до таких організацій: Центр державного земельного кадастру з метою отримання інформації про наявність зареєстрованих за боржником земельних ділянок на території України; Інспекції державного технічного нагляду щодо виявлення наявності самохідної техніки; ОСОБА_5 комісії цінних паперів та фондового ринку щодо інформації про отримання ліцензії на право на право провадження професійної діяльності на фондовому ринку-діяльності з торгівлі цінними паперами; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті щодо зареєстрованих морських чи річкових суден; Державної авіаційної служби України щодо реєстрації повітряних суден, тощо.

Крім того, державний виконавець зобов'язаний здійснити вихід за місцем проживання чи реєстрації боржника для виявлення рухомого майна належного боржникові чи є спільною власністю з метою його опису.

Як передбачено розділом 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Виконавець контролює вчинення дій залученими особами.

З огляду на норми Закону та Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець мав вжити заходів щодо перевірки виконання постанови про розшук майна боржника шляхом направлення запиту про прийняття даної постанови в роботу та підтвердження внесення відомостей про такий розшук у відповідний реєстр.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, обов'язком державного виконавця є виконання судових рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як верховенство права; обов'язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Частиною 1 ст. 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч.2 ст.18 Закону обов'язки державного виконавця при виконанні рішення суду, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зазначені вимоги закону державний виконавець не дотримався та передчасно ухвалив оскаржувану постанову.

Судом також встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 26.12.2017 року, а скерована стороні стягувану 17.04.2018 року, що є грубим порушенням законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.260-261, 447-453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №51786399 від 26.12.2017 року.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 51786399 від 26.12.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_7