Справа №463/650/18
Провадження №2/463/1067/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Граніч З.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шоста Львівська державна нотаріальна контора про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, суд-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи про визначення частки померлої ОСОБА_3, яка померла 21 червня 2017 року в праві спільної сумісної власності на квартиру №АДРЕСА_1 в розмірі 1/3.

Ухвалою від 23.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позов мотивує тим, що 21.06.2017 померла ОСОБА_3 Сергіївна- мати позивача та відповідача. Спадкове майно після смерті останньої складається з належної їй на праві власності частини квартири №АДРЕСА_2. Згідно з розпорядженням Виконкому Львівської міської ради народних депутатів №749 від 18.10.1996 року, було видано свідоцтво про право власності на квартиру №АДРЕСА_3 на трьох осіб на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_4 Деонізовичу- батьку, ОСОБА_3 Сергіївні- матері, та відповідачу ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_4 який склав на користь позивача заповіт, останній виготовив свідоцтво про право власності на належну йому 1/3 частину спірної квартири №АДРЕСА_1 в порядку скадкування за заповітом.

Після смерті матері ОСОБА_3 залишилось двоє дітей, спадкоємців за законом. За життя ОСОБА_3 скалала заповіт на користь ОСОБА_1 на належну їй на праві власності частину квартири №АДРЕСА_1.

З метою прийняття спадщини позивач у визначений законом термін звернувся до Шостої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач до нотаріуса не зявився та не подав відповідної заяви для визначення частки у праві спільної сумісної власності після смерті матері.

У звязку з цим державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії по причині неможливості визначення складу спадкового майна. З урахуванням наведеного, позивач просить суд визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_3 на квартиру №АДРЕСА_1 загальною площею 44, 3 м.кв. становить 1/3.

В судове засідання представник позивача не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву від 10.05.2018, в якій справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання,у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Третя особа скерувала до суду заяву від 05.04.2018 у якій просить розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори, та винести рішення на розсуд суду.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №ЛО6419 від 18 жовтня 1996 року виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів (а.с.13), квартира №11, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Медової Печери, 45 дійсно належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 14.02.2013 склав заповіт на свою частку у спірній квартирі на користь ОСОБА_1, 18.12.2015 ОСОБА_4 помер. Після його смерті позивач виготовив свідоцтво про право власності на належну йому 1/3 частину квартири №АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом (а.с.18).

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.10), ОСОБА_3 померла 21 червня 2017 року.

Як вбачається з копії заповіту від 14 лютого 2013 року (а.с.9), ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким належну їй частину квартири № АДРЕСА_4 заповіла позивачу.

З заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до Шостої Львіввської державної нотаріальної контори. Інший спадкоємець відповідач про згоду на визначення за померлим 1/3 частки вищевказаної квартири не надав, внаслідок чого листом Шостої Львівської державної нотаріальної контори від 11 вересня 2017 року (а.с.11), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В п. 12. Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

З огляду на те, що в судовому засіданні не здобуто доказів про існування домовленості між співвласниками про відступлення від засад рівності у праві спільної сумісної власності, а не вирішення питання про розмір частки ОСОБА_7 створює перешкоди його спадкоємцю в оформлені спадкової маси, суд не вбачає перешкод для задоволення позовних вимог щодо визначення частки померлого на рівні 1/3, які до того ж, ґрунтуються на засадах рівності і жодним чином не обмежують права одних співвласників за рахунок інших. З метою захисту спадкових прав позивача суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1-2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 368, 369, 372, 1216, 1218, 1226 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

позов задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_3, яка померла 21 чернвя 2017 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру № АДРЕСА_3 становила 1/3 (одну третю).

Стягнути з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: 79038, м. Львів, вул. Медової Печери, 45/11) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: 79038, м. Львів, вул. Медової Печери, 45/11, і.н. НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок)

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовнір Г.Б.