Справа №522/6196/18
Провадження № 2/522/6001/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

при секретарі Шевчик В. І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 10.04.2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

12.04.2018 року позивачкою було подано до суду уточнену позовну заяву.

В позовній заяві позивачка посилається на те, що сімейне життя між сторонами, оскільки подружжя втратили взаєморозуміння та почуття любові один до одного, сумісний побут не виходить, постійно ведуться суперечки, що негативно впливає на самопочуття позивачки. Суперечок про поділ майна та місце проживання спільних дітей позивач та відповідач не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сімї неможливі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2018 р.справу провадження у справі відкрито та її ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 15.05.2018 року.

Позивачка ОСОБА_1 просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Додатково у вказаній заяві зазначено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 також надав до суду заяву, якою просив розглянути позов за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис №1573). Свідоцтво про шлюб І - ВЛ № 185146.

Від данного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однією сімєю сторони не проживають, шлюбні відносини припинені з березня 2017 року, спільне домогосподарство не ведеться, діти після розірвання шлюбу залишаються на вихованні матері.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України; ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 ( зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2), зареєстрований 08.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис №1573). Свідоцтво про шлюб І - ВЛ № 185146.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повний текс рішення виготовлено 15.05.2018 року.

Суддя: Домусчі Л. В.

15.05.18