У Х В А Л А

752/6277/18

2-з/752/72/18

10.05.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Чередніченко Н.П., з участю секретаря Руденко О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "УніКредитБанк" , Державного реєстратора Лата Дмитро Олександрович, третя особа : Орган опіки та піклування Голосіївської РДА в м. Києві про визнання протиправними дій та скасування запису щодо реєстрації права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "УніКредитБанк" , Державного реєстратора Лата Дмитро Олександрович, третя особа : Орган опіки та піклування Голосіївської РДА в м. Києві про визнання протиправними дій та скасування запису щодо реєстрації права власності на майно

23.04.2018 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якому просив суд наласти арешт на квартиру АДРЕСА_1

Заява розглянута без виклику сторін у відповідності до ст. 153 ЦПК України.

Вирішуючи подану заяву слід врахувати наступне. Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позовних вимог, позивач вказує наступне.

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "УніКредитБанк" , Державного реєстратора Лата Дмитро Олександрович, третя особа : Орган опіки та піклування Голосіївської РДА в м. Києві про визнання протиправними дій та скасування запису щодо реєстрації права власності на майно .

Відповідно до Розпорядження від 03.05.2018 року № 417 Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у вищевказаній цивільній справі здійснено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи .

На теперішній момент справа до цивільної канцелярії не здана. В зв"язку з чим суд позбавлений можливості повно та всебічно дослідити обставини необхідні для розгляду клопотання про забезпечення позову

Окрім цього слід зазначає про наступне.

Обгрунтованих міркувань, а так само і доказів, які б надавали можливість вважати, що незабезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб. з урахуванням обставин справи та заявлених вимог із посиланням на підстави позову, надано не було і у останнього відсутні підстави вважати, що у разі відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, таке призведе до неможливості виконати рішення суду у даній цивільній справі в подальшому.

Враховуючи те, що відповідно до ст.150ч.1п.1 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти , що належать або підлягають передачі або сплаті відповідач і знаходяться у нього чи інших осіб, суд вважає, що заявником не подано належні докази, які б обгрунтовували необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб запропонований заявником і вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви .

Зі змісту пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову застосовується судом чи суддею у випадках, коли є реальна або імовірна загроза утруднення виконання рішення суду в майбутньому, перелік способів застосування виду забезпечення встановлений у відповідній статті ЦПК України не є вичерпаним, а тому види забезпечення можуть бути різними в залежності від обставин справи й оцінку застосування того чи іншого виду забезпечення позову вирішується судом або суддею при розгляді цього питання, таке прохання позивача узгоджується з його позовними вимогами.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та те, що суд позбавлений можливості з"ясування обставин, що забезпечення у такий спосіб не ґрунтується на вимогах закону, а відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не вплине на унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ "УніКредитБанк" , Державного реєстратора Лата Дмитро Олександрович, третя особа : Орган опіки та піклування Голосіївської РДА в м. Києві про визнання протиправними дій та скасування запису щодо реєстрації права власності на майно - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя