Справа № 454/2838/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

23 квітня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач МТСБУ звернувся в Сокальський районний суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування коштів в порядку регресу, свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2014р. в м. Червоноград по вул. Б.Хмельницького з вини громадянина, який керував автомобілем марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, скоєна дорожньо-транспортна пригода. Зазначає, що вина відповідача у спричиненні даної ДТП підтверджується постановою Сокальського районного суду від 21.07.2014р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2, що на момент події належав ОСОБА_2. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №376 від 19.10.2014р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 19414,11грн., ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля становить 5393,13грн. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої додано копію поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3798663, терміном дії з 01.08.2013р. по 31.07.2014р. У звязку з настанням страхового випадку, позивачем здійснено регламенту виплату потерпілому в розмірі 14020,98грн. Просить суд стягнути із відповідача в користь МТСБУ 15797,98грн. основного боргу, 1600грн. судового збору та 2000грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 23.04.2018р. повторно не прибув, не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З оглянутої в судовому засіданні копії поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3798663 від 01.08.2013р., встановлено, що такий видано ПрАТ АСК «Скарбниця». Страхувальником за даним полісом є ОСОБА_3, а забезпеченим транспортним засобом автомобіль марки Ауді 80, 1984р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2.

З дослідженої копії постанови Сокальського районного суду Львівської області по справі №454/1887/14-п від 21.07.2014 року встановлено, що водій ОСОБА_1, 16.06.2014р. о 23.30год. по вул. Б.Хмельницького, 63 в м. Червоноград, керуючи автомобілем марки «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2. Внаслідок ДТП порушник спричинив пошкодження даних транспортних засобів. За вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 340грн.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.06.2014 року, за наслідками якої пошкоджено автомобілі «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2, а також винність водія ОСОБА_1 у вчиненні цієї ДТП, визначені у постанові Сокальського районного суду від 21.07.2014року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

З оглянутої копії висновку №376 від 19.10.2014р. експертного авто товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 19414,11грн., ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля становить 5393,13грн.

Згідно копії заяви ОСОБА_3 від 03.11.2014р., встановлено, що він звернувся до Моторного (страхового) бюро України з проханням здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження його транспортного засобу.

Дослідженнями платіжними дорученнями №1/24667 від 04.12.2014р. встановлено, що позивачем виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 14020,98грн., а також згідно платіжного доручення №8425 від 02.12.2014р. сплачено 1777грн. за послуги аварійного комісара.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Таким чином, позовна вимога, про стягнення із відповідача ОСОБА_1 в користь позивача МТСБУ виплаченого страхового відшкодування та витрат на послуги страхового комісара в загальній сумі 15797,98грн. підлягає до задоволення в повному обсязі.

В свою чергу, дослідженим платіжним дорученням №1259413 від 05.10.2017р., встановлено, що позивачем при звернені до суду із даним позовом сплачено судовий збір в сумі 1600грн., який згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача в користь позивача.

Що стосується вимоги щодо стягнення із відповідача 2000грн. витрат на правовому допомогу, судом встановлено наступне.

Дослідженою копією додаткової угоди №149 до контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012р., встановлено, що таку укладено між МТСБУ та ТзОВ «ВМ». Згідно п. 1 угоди, замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справ, зокрема №24667 ОСОБА_1, де розмір винагороди виконавця визначено в сумі 2000грн.

Разом з тим, позивачем не долучено будь-яких доказів понесення даних витрат (платіжне доручення, квитанція, тощо..), в той час, як згідно п.2 вказаної вище угоди, оплата послуг виконавця, в розмірах вказаних в контракті, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок виконавця винагороди протягом пяти банківських днів з моменту підписання сторонами акту про виконані роботи по кожній справі окремо.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду жодного підтвердження понесення витрат на правову допомогу в сумі 2000грн., як і акту виконаних робіт по даній справі, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення із відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 15797 (п'ятнадцять тисяч сімсот девяносто сім) грн. 98 коп. суми страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий: Т. В. Струс