Справа №442/2513/18
Провадження №2/442/1238/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( на даний час ОСОБА_3 ), ОСОБА_5 ( на даний час ОСОБА_5 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( на даний час ОСОБА_3 ), ОСОБА_5 ( на даний час ОСОБА_5 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В підтвердження позовних вимог посилаються на те, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) НОМЕР_2 від 17 вересня 1996 року він, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласниками є ОСОБА_2 (дружина); ОСОБА_3 (дочка); ОСОБА_5 (дочка), а також покійна ОСОБА_7 (мама), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Після смерті матері ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну їй частку вказаної вище квартири. Покійній ОСОБА_7 належала 1/5 частина, квартири АДРЕСА_2, відповідно йому і відповідачам також по 1/5 ідеальній частині. З метою прийняття спадщини після смерті матері, він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М., однак остання оглянувши документи пояснила, що оскільки його мати (ОСОБА_7.) на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_8, а тому йому було рекомендовано звернутися до нотаріуса в Старосамбірському районі. Звернувшись до нотаріуса в Старосамбірському районі із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, нотаріус повідомив, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не має підтверджуючих документів, що на день смерті матері, він проживав разом з нею, і частки за кожним із співвласників вказаної квартири не було визначено та роз'яснив необхідність звернутися до суду для вирішення: зазначеного питання. На день смерті матері він проживав разом з нею в АДРЕСА_3, хоча матір була зареєстрована в АДРЕСА_8. Після її смерті він надалі продовжував жити в цій квартирі, користуватися нею та всіма решта речами, тобто спадковим майном. Такі дії вказують на те, що він вступив в управління та володіння спадковим майном, та свідчать про те що він прийняв спадщину. Тому він вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року). Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, однак від нього поступила заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( на даний час ОСОБА_3 ), ОСОБА_5 ( на даний час ОСОБА_5 )в судове засідання не з»явилися, однак на адресу суду поступила заява про розгляд справи у їх відсутності, відносно задоволення заявлених позовних вимог не заперечують, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (редакція 2004 року)

Згідно ч.1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та поділ. У разі виділу частки із майна, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (редакція 2004 року)

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що покійній ОСОБА_7 належала 1/5 частина, квартири АДРЕСА_4, відповідно позивачу і відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 по 1/5 ідеальній частині.

Як вбачається із довідки за №328 від 06.03.2018р., виданої КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», квартира АДРЕСА_5 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 підставі свідоцтва на право власності на квартиру, видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду від 17.09.1996р. згідно з розпорядженням від 17.09.1996р. за №263-р.; вартість інвентаризаційна вартість квартири становить 166790грн. (загальна площа квартири становить 68,2 м.2, житлова 38,7 м.2).

Як вбачається із копії Свідоцтва на право власності на квартиру від 17.09.1996р., квартира за АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9.

Як вбачається із довідки за №718 від 28.03.2018р., виданої виконкомом Новоміської сільської ради Старосамбірського району, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, дійсно проживала до дня смерті та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_9

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.08.2002р., виданого Грушатичською сільською радою Старосамбірського району, Львівської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_10. у віці 76 роки, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис за №17.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 23.09.2017р., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3.

Крім того, судом враховано той факт, що на день смерті матері позивач ОСОБА_1 проживав разом зі своєю матір»ю в АДРЕСА_6, хоча матір була зареєстрована в АДРЕСА_8 та відповідно продовжував жити в цій квартирі, користуватися нею та всіма решта речами, тобто спадковим майном. Такі дії вказують на те, що позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Пленум Верховного Суду України п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української PCP 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963p., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 p., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення, оскільки інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 - немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1258, 1265, 1296, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/5 ід.частину квартири АДРЕСА_7, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.