У х в а л а

20 квітня 2018 року

м. Київ

справа №311/3864/14-ц

провадження № 61-16709ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Токмацького відділу поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

28 лютого 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року слід відмовити з таких підстав.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте ОСОБА_1 оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року, слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки з доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що оскаржене рішення не було предметом апеляційного перегляду.

В частині оскарження ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2018 року необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно зі частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Всупереч вимог статті 392 ЦПК України в ній не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України.

Також у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга - Верховний Суд України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої вказаної статті, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2018 рокуслід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 31 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько