Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/309/18
Провадження № 2/321/225/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2018 року

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

за участю секретаря - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

01 лютого 2005 року помер її батько - ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території ОСОБА_3 селищної ради, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії II- ЗП № 042097 від 27 травня 2002 року.

Вона та її рідна сестра ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті їхнього батька - ОСОБА_4.

Заповіт спадкодавцем відносно вищевказаної земельної ділянки - не складався.

За рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року позивачу був визначений додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якого вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Проте, в видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно їй відмовлено в звязку з тим, що нею не надано оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

За таких обставин, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 селищної Ради та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, який помер 01.02.2005 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала на адресу суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 14 вересня 1971 року серії I-ЖС № 252194 її батьком вказано ОСОБА_4 (а.с. 7-9).

Згідно до свідоцтва про смерть серії I-ЖС № 014590, виданого 30.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського РУЮ Запорізької області встановлено, що 01.02.2005 року помер ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 04.10.2017 року ОСОБА_1 було визначено додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті 01.02.2005 року ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП №042097 ОСОБА_4 передано у приватну власність земельна ділянка площею 4,89 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12).

Згідно оголошення в газеті «Михайлівські новини» загублений державний акт на право власності на землю серії II-ЗП № 042097, зареєстрований 27.05.2002 року за № 601, виданий ОСОБА_3 селищною радою на імя ОСОБА_4 вважати недійсним (а.с. 11).

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2018 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 01 лютого 2005 року батька ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з тим, що спадкоємцем правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 4,89 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області не був наданий (а.с. 18).

З матеріалів спадкової справи за № 55, заведеної після смерті ОСОБА_4, який помер 01.02 2005 року, вбачається, що 29.11.2017 року до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернулися його доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 До складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 входить земельна ділянка площею 4,89 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2018 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 01 лютого 2005 року батька ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з тим, що спадкоємцем правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 4,89 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області не був наданий (а.с. 27-51).

Згідно повідомлення відділу у Михайлівському районі Головного Держгеокадастру у Запорізькій області від 03.05.2018 року за ОСОБА_4 зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку площею 4,9300 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), кадастровий номер :03:001:0004 на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області. Це право підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЗП № 019360, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів 19 січня 2004 року за № 803, про що свідчить відповідний запис.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої на території ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), площею 4,89 га становить 179267 грн. (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 01.02.2005 року, а саме: на Ѕ частину земельної ділянки, площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 селищної ради та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, який помер 01.02.2005 року.

Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори. Проте, постановоюдержавного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2018 року за № 1/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 01.02.2005 року батька ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з тим, що спадкоємцем правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 4,89 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області не був наданий.

З наданих доказів судом було встановлено, що вказаний правовстановлюючий документ на спадкове майно надати позивачем не вбачається можливим, оскільки він був втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті «Михайлівські новини», згідно якого загублений державний акт на право власності на землю серії II-ЗП № 042097, зареєстрований 27 травня 2002 року за № 601, виданий ОСОБА_3 селищною радою на імя ОСОБА_4, вважати недійсним.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_3 селищної Ради та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті - ОСОБА_4, який помер 01.02.2005 року

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5