АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1060/17 22-ц/774/706/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/1060/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «Альфа Страхування»

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року, яке постановлено суддею Хомініч С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхової виплати, в обґрунтування якого зазначено, що 27 липня 2016 року внаслідок нещасного випадку помер ОСОБА_2, яким за життя з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків. Згідно умов Договору вона визначена ОСОБА_2 вигодонабувачем.

Проте, у проведенні страхової виплати у звязку зі смертю ОСОБА_2, їй, як вигодонабувачу, листом від 06.01.2017 за № 0326.102.16.01-870 відмовлено. В обґрунтування відмови відповідач послався на те, що при укладенні Договору страхування від 12.07.2016 ОСОБА_2 не повідомив про інший чинний станом на 12.07.2016 Договір 2 з ПрАТ «СК «Провідна», чим порушив вимоги п.3.2.3 частини 2 Договору, відповідно до яких він, як страхувальник, зобовязаний при укладенні Договору повідомити відповідача про інші чинні договори страхування щодо предмета цього Договору. Проте, під час укладення Договору від 12.07.2016 ОСОБА_2 в заяві-анкеті на страхування на запитання «Чи страхувались Ви від нещасних випадків? Якщо так, вкажіть назву страхової компанії та страхову суму» повідомив - «ні».

Посилаючись на вказані обставини, відповідач, з огляду на приписи пункту 3 частини 1 статті 989 ЦК України, дійшов висновку про нікчемність Договору страхування від 12.07.2016 та, відповідно, відсутність правових підстав для призначення їй страхових виплат.

Відмову відповідача у призначенні їй страхових виплат у звязку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку вважає незаконною, зважаючи на наступне.

24 липня 2015 року ОСОБА_2 уклав з відповідачем договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205, у якому страхувальник та відповідач дійшли згоди з усіх істотних умов, визначених частиною 4 статті 16 Закону України «Про страхування». Строк дії Договору з 25.07.2015 по 24.07.2016. Страхова сума у разі смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку 210000 грн.

На момент укладення Договору № 001.0891135.205 від 24.07.2015 ОСОБА_2 не мав жодних інших чинних договорів страхування життя і здоровя, укладених з будь - якими іншими страховими установами.

12 липня 2016 року Договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року був пролонгований (поновлений) Сторонами шляхом підписання Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205.

Факт пролонгації (поновлення) Сторонами Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року підтверджується відповідною позначкою, зробленою у правому верхньому куті на першій сторінці Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205 від 12 липня 2016 року

Одночасно факт пролонгації Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 доводиться тим, що на момент підписання Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205 від 12 липня 2016 року заява - анкета на страхування, яка заповнюється саме на момент укладення Договору страхування, ОСОБА_2, для її заповнення відповідачем не надавалась. Під час пролонгації (поновлення) Договору вона була особисто присутня в офісі страхової компанії разом із ОСОБА_2, тому їй достеменно відомо, що заява-анкета йому не видавалася.

Отже, з огляду на вказане вважає, що Договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 був укладений між ОСОБА_2 та відповідачем саме 24 липня 2015 року, а не 12 липня 2016 року коли договір був пролонгований (поновлений).

Станом на дату укладення Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року ОСОБА_2 не мав інших договорів страхування з іншими Страховими установами, тому під час заповнення заяви - анкети на страхування на запитання «Чи страхувались від нещасних випадків? Якщо так, вкажіть назву страхової компанії та страхову суму» цілком правомірно повідомив - що «ні».

Договір страхування між ОСОБА_3 та страховою компанією ПрАТ «СК «Провідна» укладений 30.07.2015, тобто після укладення Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» №001.0891135.205 від 24.07.2015.

Відповідно до п.3.2.3 частини 2 Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року ОСОБА_2 зобовязаний повідомити відповідача про інші чинні договори страхування саме на момент укладення Договору.

Обовязок ОСОБА_2, як страхувальника, повідомляти відповідача про інші договори, укладені з іншими страховиками, після укладення Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» №001.0891135.205 від 24.07.2015, або договори, чинні на момент пролонгації (поновлення) Договору умовами Договору не передбачено.

Позивач просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на її користь страхову виплату у звязку зі смертю наслідок нещасного випадку ОСОБА_2 застрахованої особи, в сумі 210000 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що 12 липня 2016 року Договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року був пролонгований (поновлений) сторонами шляхом підписання Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205.

Факт пролонгації (поновлення) сторонами Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року підтверджується відповідною позначкою, зробленою у правому верхньому куті на першій сторінці Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205 від 12 липня 2016 року

Одночасно факт пролонгації Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 доводиться тим, що на момент підписання Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205 від 12 липня 2016 року заява - анкета на страхування, яка заповнюється саме на момент укладення Договору страхування, ОСОБА_2, для її заповнення відповідачем не надавалась. Під час пролонгації (поновлення) Договору вона була особисто присутня в офісі страхової компанії разом із ОСОБА_2 тому їй достеменно відомо, що заява-анкета йому не видавалася.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи на вирішення якої було поставлено питання чи виконаний підпис в Договорі добровільного страхування від 12.07.2016 року та в заяві-анкеті від 12.07.2016 року однією особою. Суд першої інстанції безпідставно надав перевагу поясненням представника відповідача стосовно того, що ОСОБА_2 підписував заяву-анкету від 12.07.2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Учасники справи, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 24.07.2015 між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» укладено Договір добровільного страхування від нещасного випадку «НВ «Основа» № 001.0891135.2015 (а.с. 3-4).

12.07.2016 між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» укладено Договір добровільного страхування від нещасного випадку «НВ «Основа» № 001.0935826.205, яким пролонговано договір №001.0891135.205 та визначено строк дії з 24.07.2016 року. Страхувальник та застрахована особа ОСОБА_2 визначили в пункті 1 предмет договору страхування майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані із життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи, страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку (а.с. 59).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно відмовив позивачу у проведенні страхової виплати, з огляду на те, що ОСОБА_2 не повідомив про інший чинний на 12.07.2016 договір страхування, укладений з ПрАТ «СК «Провідна».

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 липня 2015 року ОСОБА_2 уклав з відповідачем договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205, у якому страхувальник та відповідач дійшли згоди з усіх істотних умов, визначених частиною 4 статті 16 Закону України «Про страхування». Строк дії Договору з 25.07.2015 року по 24.07.2016 року. Страхова сума у разі смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку 210000 грн.

На момент укладення Договору № 001.0891135.205 від 24.07.2015 року ОСОБА_2 не мав жодних інших чинних договорів страхування життя і здоровя, укладених з будь якими іншими страховими установами, що не спростовується матеріалами справи.

Згідно п.3.2.3. частини 2 Договору страхування №1 страхувальник зобов'язаний при укладанні договору повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо предмета цього Договору.

За невиконання вищевказаної умови, передбачена відмова у виплаті страхового відшкодування (п. 8.1.6 частини 2 Договору страхування №1) (а.с. 60-62).

12 липня 2016 року Договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року був пролонгований (поновлений) Сторонами шляхом підписання Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0935826.205 та визначено строк дії з 24.07.2016 року.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що 30.07.2015 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №НВ/0257688/0404/15 (далі - Договір страхування №2) (а.с.31), за строком дії з 31.07.2015 року по 30.07.2016 року.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що з 25.07.2015 року по 24.07.2016 року діяв договір з СК «Альфа Страхування», а з 31.07.2015 року по 30.07.2016 року з діяв договір з СК «Провідна».

З вище вказаного слідує, що з 25.07.2016 року по 30.07.2016 року діяло одночасно два договори страхування, однак договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 був укладений 24 липня 2015 року, до укладення ОСОБА_3 договору страхування з СК «Провідна», та був 12 липня 2016 року був пролонгований (поновлений), що свідчить про те, що на момент настання страхового випадку, а саме 27.07.2016 року, вказаний договір добровільного страхування з «НВ Основа» був дійсний.

Отже, з огляду на викладене вбачається, що Договір добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 був укладений між ОСОБА_2 та відповідачем саме 24 липня 2015 року, а не 12 липня 2016 року коли договір був пролонгований (поновлений).

Станом на дату укладення Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року ОСОБА_2 (не мав інших договорів страхування з іншими Страховими установами, тому під час заповнення заяви - анкети на страхування на запитання «Чи страхувались від нещасних випадків? Якщо так, вкажіть назву страхової компанії та страхову суму» цілком правомірно повідомив - що «ні».

Договір страхування між ОСОБА_3 та страховою компанією ПрАТ «СК «Провідна» укладений 30.07.2015 року, тобто після укладення Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» №001.0891135.205 від 24.07.2015 року.

Відповідно до п.3.2.3 частини 2 Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» № 001.0891135.205 від 24 липня 2015 року ОСОБА_2 зобовязаний повідомити відповідача про інші чинні договори страхування саме на момент укладення Договору.

Обовязок ОСОБА_2, як страхувальника, повідомляти відповідача про інші договори, укладені з іншими страховиками, після укладення Договору добровільного страхування від нещасних випадків «НВ Основа» №001.0891135.205 від 24.07.2015, або договори, чинні на момент пролонгації (поновлення) Договору умовами Договору не передбачено.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач правомірно відмовив позивачу у проведенні страхової виплати, з огляду на те, що ОСОБА_2 не повідомив про інший чинний на 12.07.2016 договір страхування укладений з ПрАТ «СК «Провідна», у звязку з чим доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 страхової виплати у звязку зі смертю внаслідок нещасного випадку ОСОБА_2 Вячеславовича, як застрахованої особи, в розмірі 210 000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 2310 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 страхову виплату у звязку зі смертю внаслідок нещасного випадку ОСОБА_2 Вячеславовича, як застрахованої особи, в розмірі 210 000 (двісті десять тисяч) грн.

Стягнути з з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2310 (дві тисячі триста десять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: