Справа № 487/5568/17
Провадження № 2/487/549/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 року. м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання Гладкої К.М.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу 487/5568/17 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2017 р. представник позивачів ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача майнову шкоду, спричинену ним внаслідок знищення майна на користь ОСОБА_4 у розмірі 8536,00 грн., на користь ОСОБА_5 у розмірі 15762,00 грн., на користь ОСОБА_6 у розмірі 5115,00 грн., витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивувала тим, що 05.11.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено шлюб. 08.12.2016 року у шлюбі народилась донька ОСОБА_7. Подружжя проживало сім`єю у квартирі чоловіка за адресою АДРЕСА_1, при цьому для ведення спільного господарства ОСОБА_5 та її батьками ОСОБА_4, ОСОБА_6 було придбано майно, а саме: пральна машина,стіл,прихожа, шафа, кондиціонер та дитячі речі. З червня 2017 року фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 припинились та перша разом з донькою переїхала проживати до своїх батьків за адресою АДРЕСА_2. Речі, які залишились в квартирі, позивачі забрати не в змозі, так як відповідач не допускає їх до квартири. На що на адресу відповідача було направлено письмове прохання про повернення речей, але відповідач повідомив, що речі були утилізовані. Таким чином, позивачам, які вважають себе власниками вищезазначених речей, була завдана майнова шкода.

В провадженні судді Заводського районного суду м. Миколаєва Агєєвої Л.І. перебувала вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 16.11.2017 року відкрито провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату Заводського районного суду м. Миколаєва №138 від 07.02.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи в звязку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 01.02.2018 року ОСОБА_8 звільнено з посади судді Заводського районного суду м. Миколаєва у звязку з неспроможністю виконувати повноваження за станом здоровя, тому вказаний суддя не зможе брати участь у розгляді даної цивільної справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею по зазначеній справі призначено ОСОБА_9.

Ухвалою суду від 16.02.2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд по суті.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Наголошувала на тому, що з лютого 2016 року проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу в квартирі №АДРЕСА_3. Шлюб було укладено у листопаді 2016 року. З метою створення належних умов спільного проживання нею було придбано прихожу, шафу, а відповідачем ліжко. Також її батьки віддали їм в користування пральну машину та кондиціонер, оскільки подружжя чекало дитину. В кінці червня 2017 року вона пішла від відповідача, забравши лише деякі дитячі речі. Все спірне майно вона намагалася забрати, але ОСОБА_2 повідомив їй, що їх утилізовано.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Пояснив, що вся техніка придбавалася ним разом з дружиною ОСОБА_6 для власного користування, але оскільки дочка вирішила створити сімю з відповідачем, в квартирі де вони мали намір проживати не було необхідного облаштування, то позивачами було прийнято рішення віддати техніку їм.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду даної справи була повідомлена вчасно та належним чином.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у задоволені позову, посилаючись на недоведеність позивачами знаходження спірних речей в квартирі де проживало подружжя, знищення їх останнім, а також неналежність зазначеного майна до спільної сумісної власності подружжя. При цьому відповідач пояснив, що квартира, в якій він проживав з ОСОБА_5В належить його матері ОСОБА_10. Всі речі, про які зазначають позивачі були придбані ним спільно з ОСОБА_5, окрім столу і двох стільців, яких ніколи не було в квартирі, де вони проживали. Крім того, дитячу коляску ОСОБА_5 забрала зразу із собою, коли уходила, а роздруківка з сайту ОLX не може бути належним доказом продажу ним зазначеного майна, оскільки незрозуміло хто давав це оголошення і яким чином зроблено скрин-шот. Відповідь на адвокатський запит від 21.07.2017 року, щодо знищення ним всього майна надав помилково, оскільки перебував у емоційному стані та був обурений рішенням ОСОБА_5 вирішувати сімейні проблеми за допомогою адвокатів, а не особисто.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по теперішній час перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 05.11.2016 року, актовий запис №753. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження від 09.12.2016 року, актовий запис №1816). На час звернення до суду подружні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо.

В судовому порядку вирішується спір про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини. Питання про розподіл майна подружжя в судовому порядку не ініціювалося.

Подружжя проживало сімєю у квартирі матері відповідача ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_4, що підтверджується копією акту від 14.07.2017 року, завіреного ТОВ «Ліски-М».

Під час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в шлюбі та проживання однією сімєю було придбане майно для ведення спільного господарства, в тому числі і батьками ОСОБА_5, а саме:

-пральна машина INDESIT XWSA 6105 17W UA за ціною 5799 грн., згідно чеку від 16.03.2016 року та виписки з карткового рахунку №717163 ОСОБА_4; стіл (повна назва: 646055:ГАБІ Стіл крем) та два стільці (повна назва: 138941: ЧІКО ХРОМ Стілець V-18) за ціною 2247,20 грн., згідно фіскальних чеків від 11.06.2016 року та виписки з карткового рахунку №717163 ОСОБА_4;

-шафа COLIN за ціною 8912,00 грн., згідно фіскального чеку від 19.11.2016 року, накладної оформленої на ОСОБА_2 №НОМЕР_1 та виписки з карткового рахунку №059036 ОСОБА_5;

-прихожа «Реприза» за ціною 2830,00 грн., згідно товарного чеку від 15.03.2016 року;

-дитяча коляска Geoby C800 за ціною 3900,00 грн. придбана з сайту OLX, що не заперечується сторонами;

-кондиціонер спліт 9 Saturn ST-09CTH BIO 410 за ціною 5115,00 грн., згідно видаткової накладної №PHNIB-000001971 від 22.06.2016 року та кредитного договору від цієї ж дати №0, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк».

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилалась на те, що ОСОБА_2 утилізував речі, які були придбані для ведення спільного господарства подружжя, а дитячу коляску Geoby C800 продав, завдавши тим самим позивачам матеріальні збитки, які вона просить відшкодувати у повному обсязі.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 2 постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», на який також посилаються і позивачі, визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Шкода у цивільному праві розуміється як знищення або зменшення особистого чи суспільного блага. Майнова шкода це будь-яке зменшення чи знищення майнового субєктивного права, охоронюваного законом інтересу чи майнового блага, що спричиняє втрати у потерпілого.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування майнової шкоди, необхідною є наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправність поведінки особи; наявність майнової шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою особи та заподіяною нею майновою шкодою; вина особи, що заподіяла майнову шкоду.

Отже особа, майну якої завдана шкода, вимагаючи її відшкодування, має довести три перші умови відповідальності, зокрема: протиправність поведінки особи, яка завдала шкоду, наявність і розмір шкоди та причинний звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою. Вина особи, яка завдала шкоду, презюмується та не підлягає доведенню особою, якій завдано збитки.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт знищення або пошкодження відповідачем спірних речей, що також підтверджується показами свідків ОСОБА_10І, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

При цьому покази свідка ОСОБА_13 не можуть бути враховані судом, як підстава для доведення обґрунтованості позовних вимог, оскільки даний свідок відвідував ОСОБА_2 та ОСОБА_5В ще під час їх спільного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 та не обізнаний про дії відповідача щодо знищення майна.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Отже, оскільки позивачами обставини справи належними та допустимими доказами не підтверджено, суд вважає потрібним відмовити у задоволені позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.12,13,263-265,273,354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_4, народився 22.03.1968 року у м. Нова Одеса, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач: ОСОБА_5, народилась 25.06.1990 року у м. Миколаєві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач: ОСОБА_6, народилась 08.10.1970 року у с. Першотравневе, Овручського району, Житомирської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, народився 20.08.1983 року у м. Миколаєві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повне судове рішення буде складено 22.05.2018 року.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_9

З оригіналом згідно

суддя