Справа № 569/2656/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики звернувся ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, що складає грошову суму коштів у розмірі 687 425 гривень та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 6874,25 грн.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, а саме оголошенням на веб-сайті судової влади України та судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3С, повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, а саме оголошенням на веб-сайті судової влади України та судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 04 серпня 2014 року між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти в сумі 23 000 (двадцять три тисячі) доларів США (надалі позика).

Відповідно до п.2 договору позики позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього договору готівкою. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноруч написаною позичальником в момент передачі суми позики.

Відповідно до п.4 договору суму позики позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 5 лютого 2015 року. після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обовязку. При цьому поверненню підлягають грошові кошти в сумі не меншій ніж 23 000 доларів США.

Відповідно до п.9 договору позики якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу та штраф у розмірі 25 000 грн.

05 лютого 2015 року між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено додаток до договору позики від 04 серпня 2014 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди та вирішили: А) продовжити строк позики на термін 6 (шість) місяців. Для цього пункт 4 договору позики від 4 серпня 2014 року викласти в наступній редакції: 4. Суму позики позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 04 серпня 2015 року. Після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обовязку. При цьому поверненню підлягають грошові кошти в сумі не меншій ніж 23 000 (двадцять три тисячі) доларів США. Б). Пункт 15 викласти в наступній редакції: 15. договір діє до 5 серпня 2015 року. Термін дії договору може бути змінений за згодою сторін. Всі зміни до цього договору укладаються у письмовому вигляді, як додатки до цього договору. Всі інші пункти договору позики залишаються без змін та діють до повного виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

В порядку забезпечення виконання договору позики, 05 серпня 2014 року між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до п.1.1. якого поручитель поручається перед позикодавцем за виконання ОСОБА_2 (боржник) в повному обсязі усіх його обовязків. Що виникли з договору позики від 4 серпня 2014 року, а саме повернути позикодавцю у встановлені строки позику в сумі 23 000 (двадцять три тисячі) доларів США та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. У цій формі такий договір названий, як договір позики і обовязки боржника наведені у пункті 1.1. виходячи з договору позики.

Відповідно до п.2.1. договору поруки поручитель зобовязується: відповідати перед позикодавцем за порушення боржником зобовязань за договором позики, а саме: повернення позики у сумі та строк визначений договором позики з урахуванням будь-яких змін до нього; сплату штрафу за несвоєчасне повернення позики; сплату збитків у зв»язку з неналежним виконанням боржником зобовязань за договором позики.

Відповідно до п.3.1. договору позики поручитель відповідає перед позикодавцем за порушення зобовязання боржником (новим боржником у разі переведення боргу або у разі смерті/припиненні боржника), як солідарний боржник.

Відповідно до п.3.2. договору поруки поручитель відповідає перед позикодавцем у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за позикою, відшкодування збитків, в тому числі у разі будь-якого їх збільшення згідно з умовами договору позики.

З дослідженої в судовому засіданні боргової розписки від 04 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2, НОМЕР_1 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 30 жовтня 2001 року, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 4 серпня 2014 року отримав від ОСОБА_4 (НОМЕР_3 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області) 23 000,00 (двадцять три тисячі) доларів США, як безвідсоткову позику терміном на шість місяців на умовах поверненості. Отримані кошти зобовязується повернути в термін до 5 лютого 2015 року.

Станом на день розгляду справи в суді, заборгованість згідно договору позики відповідачами позивачу не повернута.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином при солідарній поруці кредитор наділяться правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них боржника чи поручителя чи обох разом в якій частині і в якій послідовності предявити свої вимоги.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за договором позики від 04 серпня 2014 року становить: сума боргу 615480,00 грн. (еквівалент суми позики 23 000,00 доларів США х 26,76 курс НБУ за 1 долар США), штраф, згідно п.9 договору позики 25000,00 грн. та 3% річних 46945,00 грн.

Відповідачами вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 6874,25 грн. згідно квитанції №91 від 20 лютого 2018 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,280,282,

289,354 ЦПК України, ст.ст.509,526,530,534,543,553,554,611,612,625,629,1046-1050 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1, і.н. на користь ОСОБА_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. заборгованість за договором позики у розмірі 687 425 гривень та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 6874,25 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя :