Справа № 444/1371/17 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/95/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, укладений 31.05.2003 р. у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 24.

Рішення судув апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до виписки №7159/17 від 01.12.2017 року Жовківської ЦРЛ з 24.11.2017 року по 01.12.2017 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, у зв'язку з чим не могла прибути в судове засідання та надати свої пояснення з приводу позовних вимог, а тому суд першої інстанції ухваливши оскаржуване заочне рішення, не вжив всіх заходів, щодо примирення подружжя, по збереженню сім'ї у відповідності до вимог ст.111 СК України. Крім цього, відповідач не бажає розривати шлюб, так як за час шлюбу в сторін позову народилось двоє неповнолітніх дітей син ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2, які повинні рости та виховуватись у повноцінній сім». З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та закрити провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сім'я сторін розпалася, примирення між ними неможливе, термін, наданий сторонам для примирення, не змінив їхні відносини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 травня 2003 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб, відповідний актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим повторно 04.07.2017 року.

За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд першої інстанції, встановивши, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, і примирення між ними неможливе, дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим, що є підставами для задоволення позову про розірвання шлюбу між ними.

Позивач ствердив в суді про те, що протягом останнього року вони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть, відносини, які склалися між сторонами, непорозуміння, які виникали між ними, сварки, безпідставні ревнощі, створили умови, за яких їх шлюб фактично припинився.

Доводи апелянта про те, що судом не вживалися заходи для примирення сторін спростовується ухвалою суду першої інстанції від 10.07.2017 року, який враховуючи клопотання відповідачки, постановив ухвалу, якою надав сторонам термін на примирення три місяці, однак термін для примирення, наданий судом сторонам, не змінив їх відносин, вони не відновили шлюбні стосунки та спілкування між собою, не відновили ведення спільного господарства, що не заперечували в суді апеляційної інстанції.

А відтак, не відповідають дійсності і спростовуються ухвалою суду від 10.07.2017 року про зупинення провадження на три місяці і надання сторонам строку для примирення, доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховувалось бажання відповідачки щодо примирення, бажання відповідачки зберегти сім»ю, те, що відповідачка просила про відкладення розгляду справи для спроби примирення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, повно та всебічно з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред»явлення позову про розірвання шлюбу, обставини подружнього життя, суд першої інстанції вірно виходив з того, що сторони не підтримують подружніх відносин тривалий час, позивач категорично не бажає їх поновлювати, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, і на думку колегії суддів за таких обставин у суду першої інстанції були підстави дійти висновку, що сім'я розпалась і примирення між сторонами неможливе.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність позову, оскільки справа перебувала у провадженні суду першої інстанції з 14.06.2017 року, сторонам надавався термін на примирення, після закінчення якого відносини сторін не змінилися, чого сторони не заперечували, відносини сторін не змінилися і після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, і за час перебування справи у провадженні апеляційного суду.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, позивачу було роз»яснено його право відмовитися від позову, що позивач категорично заперечив.

Колегія суддів вважає рішення суду законним та обґрунтованим і з врахуванням положень ч. 3, 4 ст. 56 СК України, відповідно до якої кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17.05.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.