Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1682/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Апеляційного суду Дніпропетровської області про відшкодування шкоди шляхом визнання права,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Апеляційного суду Дніпропетровської області про відшкодування шкоди шляхом визнання права.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2018 року визначено підсудність справи для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року Апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що спір повинен розглядатись в порядку, передбаченому КАС України.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 містить наступні позовні вимоги:

- на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст.ст. 2, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 61 ЦПК України захистити його право на звернення до суду стосовно захисту його пенсійних прав, порушених при провадженні кримінальної справи № 666202 та двох справ про адміністративне правопорушення, що встановлено остаточними судовими рішеннями, включаючи 2 рішення ЄСПЛ, без стягнення судового збору, шляхом ухвалення рішення про наявність його права на звернення до суду про захист його пенсійних прав, порушених при провадженні кримінальної справи № 666202 та двох справ про адміністративне правопорушення, що встановлено остаточними судовими рішеннями, включаючи 2 рішення ЄСПЛ, без стягнення судового збору;

- на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України захистити його право на звернення до суду стосовно захисту його пенсійних прав шляхом встановлення того факту, що спір держорганів між собою про їх права не є спором, передбаченим ч. 4 ст. 256 ЦПК України, як підстава для залишення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без розгляду;

- на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст.ст. 2, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» захистити його право на звернення до суду стосовно захисту його пенсійних прав шляхом встановлення того факту, що його прізвище на державній мові - ОСОБА_3, що ця обставина в силу її встановлення рішеннями КСУ та офіційними переводами рішень ЄСПЛ на державну мову є частиною законодавства України, та, відповідно, судові рішення про відмову ОСОБА_3 в доступі до правосуддя нікчемні по відношенню до позивача.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

В мотивувальній частині ухвали про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції посилався на рішення Конституційного суду України від 23.05.2001 року у справі №6-рн/2001, згідно з яким відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Судом першої інстанції зазначено, що розгляд судом позовних вимог незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних з розглядом справи, нормами ЦПК України не передбачено та відповідно до закону для цього існує інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя. Вимоги позивача про стягнення судового збору при подачі позову або відповідної заяви до суду, встановлення факту, що спір держорганів між собою про їх права не є спором, передбаченим ч.4 ст.256 ЦПК України, є втручанням у діяльність судді щодо здійснення ним правосуддя, що забороняється.

Стосовно позовної вимоги про встановлення факту, що прізвище позивача на державній мові - ОСОБА_3, судом першої інстанції роз'яснено, що ЦПК України передбачено відповідний порядок виправлення описок в судових рішеннях.

Одночасно з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги повинні розглядатись в порядку, передбаченому КАС України, проте не зазначив мотивів, з яких дійшов такого висновків, і норм КАС України, якими керувався.

Отже, викладені в ухвалі висновки суду першої інстанції щодо підстав відмови у відкритті провадження є суперечливими.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі відноситься до повноважень суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням питання для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 також містяться клопотання про направлення справи до Верховного суду для внесення подання до Конституційного суду України та направлення справи до Європейського суду з прав людини для визначення підсудності справи, які не підлягають задоволенню у зв'язку з відсутністю підстав, передбачених ст. 10 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження у цій справі скасувати, передати питання до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: