Справа № 314/2952/17
Провадження № 2/314/891/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Беспалько Т.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається в обґрунтування свого позову на наступне. Згідно укладеного договору між ним та відповідачем на надання правової допомоги відповідач повинна сплатити 17550 грн. за надані їй адвокатські послуги, а саме складання позову, консультації. Крім того позивач як адвокат приймав участь у трьох судових засіданнях. Однак до теперішнього часу цього не зробила. Цю суму основного боргу позивач прохає стягнути, а також інфляційні витрати у розмірі 10459,80 грн. и 3% річних у розмірі 526,50 грн.

Відповідач та її представник заперечують проти задоволення позову, посилаючись на наступне. 10.12.2013 р. позивач як адвокат уклав з відповідачем угоду № 2/12/13 про надання правової допомоги щодо захисту інтересів відповідача, пов'язаного з розірванням шлюбу, стягненням аліментів та розподілом майна. Позивачем як адвокатом були надані відповідачу юридичні послуги на суму 17 550,00 грн., які на даний час не сплачені.

Однак відповідно до угоди № 2/12/13 про надання правової допомоги від 10.12.2013 р. відповідач як клієнт зобовязався сплатити позивачу як адвокату 1 500,00 грн., а також сплатити 500,00 грн. за кожне судове засідання.

10.12.2013 р. відповідач сплатила позивачу 2 000,00 грн. по угоді № 2/12/13 від 10.12.2013 р. Будь-яких прейскурантів, прайс листів, або інших додатків чи правочинів до угоди № 2/12/13 від 10.12.2013 р.сторонами не укладалося. І інші ціни за надані юридичні послуги, не встановлювалися. Не міститься таких документів і в матеріалах справи.

При розгляді справи № 314/5906/16-ц ОСОБА_1 в позовній заяві вказував, що він надав відповідачу юридичні послуги за угодою № 2/12/13 від 10.12.2013 р. на суму 14 855,00 грн., а зараз вказує суму 17 550,00 грн.

Крім того, перелічені в позовній заяві юридичні послуги адвокатом ОСОБА_1 відповідачу не надавалися. Докази надання цих послуг в матеріалах справи відсутні. Більш того, адвокат ОСОБА_1 не міг приймати участь в трьох судових засіданнях в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя при розгляді справ за позовами відповідача, тому що Жовтневий районний суд м. Запоріжжя взагалі не розглядав жодної справи за позовом відповідача, що встановлено рішенням Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 р. у справі № 314/5906/16-ц за позовом адвоката ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою № 2/12/13 від 10.12.2013 р., яке набрало законної сили 09.03.2017 р. Дані факти відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у цій справі.

Також при розгляді справи № 314/5906/16-ц адвокат ОСОБА_1 поясняв суду, що відповідач не має перед ним заборгованості за надані юридичні послуги по угоді № 2/12/13 від 10.12.2013 р. Не містять матеріали справи і доказів того, що обовязок відповідача сплатити позивачу 17 550,00 грн. за юридичні послуги, надані по угоді № 2/12/13 від 10.12.2013 р., виник у грудні 2014 р., а саме з цього часу суд нарахував інфляційні витрати та 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених даною статтею. Докази повинні бути належними та допустимими.

Прохає відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Проаналізувавши позовні вимоги та додані до позову документи суд приходить до висновку, що вони не підтверджують факту надання юридичних послуг.

Договір про надання правової угоди від 10 грудня 2013 року укладений між адвокатом ОСОБА_1 та клієнтом ОСОБА_2 свідчить лише про намір виконання дій ( операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Щодо надання копій ухвал суду як доказ, що позивач виконав свої зобовязання по договору про надання юридичних послуг. Суд вважає такі документи неналежними доказами, оскільки в них була відсутня будь - яка інформація, яка б свідчила про те, що саме позивач як виконавець здійснював представництво інтересів відповідача, як замовника послуг у даній справі чи надавав правову допомогу в контексті вирішення питань, повязаних із даною справою. Оскільки позивач є платником ПДВ, відсутність виписаною та зареєстрованої позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму послуг є доказом невиконання та ненадання послуг позивачем, з огляду на те, що в силу приписів пунктів 198.1, 198.2 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, доказом проведення господарської операції ( у даному випадку надання послуг за договором) є саме реєстрація податкової накладної.

Інших документів, тобто актів виконаних робіт про надання юридичних послуг, рахунків - фактур на оплату юридичних послуг суду позивачем на підтвердження свого позову не надано.

Позивач не зміг підтвердити факт надання юридичних послуг відповідачу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81-83, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суддя

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько

14.05.2018