Справа № 182/1075/18
Провадження № 2/0182/1685/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.05.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю

секретаря - Снєгульської В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням завідомо неправдивих відомостей, що ганьблять честь, гідність, ділову репутацію.

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а також просить суд зобовязати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, яка була викладена в позовній заяві № 182/6217/16, а саме: „ ... що ОСОБА_3 не мій син, що вона ( дружина) зарадила мене з іноземцем, вона розповіла мені, що їх звязок перервався після народження ОСОБА_3, а зараз знову відновився. Моя дружина знаходилась в інтимних стосунках не лише зі мною, а і з іншим чоловіком, вибачитись в залі судового засідання під час слухання даної цивільної справи по захисту її честі та гідності перед нею, насамперед в присутності спільних дітей, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та молодшого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її близьких за це з використанням відео фіксації, яка буде проводитись нею з подальшим викладенням в соцмережі Інтернету особисто нею, щоб дана інформація була доведена до третіх осіб, які могли бути свідками ганебного звинувачення її особи, а також просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 1762 грн.00 коп. та 704 грн. 80 коп.(а.с.26-33)

В обґрунтування позову послалась на те, що 14.11.2016 року позивач звернувся до неї з позовною заявою про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В своєму позові позивач ОСОБА_2 зазначив, що має сумнів щодо свого батьківства до сина ОСОБА_5, оскільки про це йому заявила ОСОБА_1. та він знайшов сторінку в соцмережах, де виявив переписку ОСОБА_1 з іноземцем. Зазначене в позові є недостовірною інформацією, яка принизила її на все місто, оскільки звернувшись з цим позовом він зробив її жінкою легкої поведінки. Отримавши копію позові ОСОБА_2 вона відчула, що земля йде з-під ніг, не хотілося виходити на вулицю, вважалося, що всі на неї дивляться якось по іншому. Знайомі та друзі, які довідались про цей позов невідомо звідки, постійно телефонували їй та запитували на сторінках соцмереж чи дійсно це правда, що зазначив в позові ОСОБА_2, а інші, коли вона йшла по вулиці перешіптувались у неї за спиною і тикали їй в слід пальцем і сміялись. Саме найважче було сказати дитині, що його батько звернувся до суду з позовом про осорювання батьківства щодо нього. Через це син замкнувся в собі, в нього пропав апетит, став погано харчуватись, не додержуватись дієти, що спричинило до приступу, йому стало зле і він потрапив до лікарні на обстеження через нервовий стрес. Вона ніколи чоловіку не зраджувала, а спілкування з чоловіком в соцмережах стосувалось лише придбання етнічних турецьких чоток ручного розпису. Після проведення судової генетичної експертизи, згідно висновку було вказано, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 в молекулярному співвідношенні 99,99999 відсотків. Оскільки ОСОБА_2 поширив недостовірну інформацію про неї, яку довів до відома третім особам просить суд задовольнити її позовні вимоги, відшкодувати завдану моральну шкоду та зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, яка була викладена в позовній заяві.

Ухвалою суду від 21.02.2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. (а.с.22-23)

Ухвалою суду від 22.03.2018 року по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, повернуто світлокопію клопотання про надання диску розмови та короткого опису розмов з відповідачем без розгляду, повернуто світлокопії клопотань про витребування доказів без розгляду.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Багровій А.Г. заявленого ОСОБА_1 (а.с.57)

Ухвалою суду від 28.03.2018 року відмовлено у заявленому ОСОБА_1 відводі судді Багровій А.Г. (а.с. 58)

28.03.2018 року ухвалою суду провадження у справі поновлено (а.с.59)

28.03.2018 року ухвалою суду залишено заяву із запереченнями позивача ОСОБА_1 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без задоволення (а.с.60-62)

20.04.2018 року до суду від відповідача подано відзив на позов (а.с.69-71). У відзиву відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви, оскільки дійсно після припинення 08.08.2016 року шлюбних відносин з позивачем ОСОБА_1 14.11.2016 року він звернувся до суду з позовом про оспорювання свого батьківства щодо молодшого сина після необережних висловлювань позивача з цього приводу. В рамках судового розгляду була проведена судово-генетична експертиза, якою встановлено, що він є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після ознайомлення з висновками експертизи він звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду, яка була задоволена судом. Зазначає, що має право на захист своїх прав у суді і оскільки мав сумнів щодо свого батьківства він звернувся з зазначеним позовом до суду. З яких джерел про його звернення до суду стало відомо третім особам йому не відомо, оскільки цю інформацію він нікому не повідомляв, а тому ніяким чином не порушив її честь та гідність. Оскільки він не поширював щодо позивача недостовірної інформації, а звернувся до суду для захисту своїх прав, то вважає, що не спричинив ніякої моральної шкоди позивачу.

11.05.2018 року ухвалою суду ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. (а.с.75)

Позивачем ОСОБА_1 у встановлений судом строк відповіді на відзив відповідача до суду не подано.

Судом встановлено.

Сторони з 15.11.1997 року перебували у шлюбі.

З 08.08.2016 року між сторонами припинені шлюбні відносини та спільне ведення господарства. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 10.01.2017 року шлюб між ними розірвано.

14.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В позовній заяві про оспорювання батьківства ОСОБА_2 зазначено як підставу для предявлення позову інформацію „ ... що ОСОБА_3 не мій син, що вона ( дружина) зрадила мене з іноземцем, вона розповіла мені, що їх звязок перервався після народження ОСОБА_3, а зараз знову відновився. Моя дружина знаходилась в інтимних стосунках не лише зі мною, а і з іншим чоловіком.

У відповідності із положеннями статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно положень статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до роз'яснень, які викладені у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно положень статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п. 17 Постанови пленуму Верховного суду УЦкраїни №1 від 27.02.2009 року роз'яснено, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів справи інформація зазначена в позовній заяві ОСОБА_2 „ ... що ОСОБА_3 не мій син, що вона ( дружина) зрадила мене з іноземцем, вона розповіла мені, що їх звязок перервався після народження ОСОБА_3, а зараз знову відновився. Моя дружина знаходилась в інтимних стосунках не лише зі мною, а і з іншим чоловіком, яку просить спростувати позивач ОСОБА_1 є підставою для предявлення ОСОБА_2 позову про оспорювання батьківства та стосувалась його предмету, таким чином зазначена інформація не може бути підставою для захисту гідності та честі.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, що зазначена інформація була поширена відповідачем третім особам, а як вбачається з позовної заяви позивача інформацію про те, що ОСОБА_2 звернувся до неї з позовом про оспорювання батьківства сина ОСОБА_5 своїй дитині розповіла саме позивач ОСОБА_1, внаслідок чого у дитини стався нервовий зрив.

Доводи позивача, що внаслідок звернення позивача з позовною заявою він завдав їй моральну шкоду нічим не підтверджено, а відносини та спілкування в соцмережах ОСОБА_1 з іншим чоловіком та сумніви ОСОБА_2 через це в своєму батьківстві, його підозри в зраді не є підставою для висновку, що зазначені дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 17.05.2018 року.

Суддя: ОСОБА_6