Справа № 755/6625/18
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2018 р. суддя Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіча С.В. про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч С.В. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подання мотивує тим, що в провадженні ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження № 34912335 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 3 559 500,57 грн. та суму витрат пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 25 500,00 грн., а всього 3 585 000,57 грн.

Про наявність відкритого виконавчого провадження боржнику відомо, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а саме тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2013 року по справі № 522/13330/13-ц задоволено заяву про забезпечення позову та зобов'язано відділ зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 34912335 до розгляду справи по суті.

З моменту відкриття виконавчого провадження 26.10.2012 року по теперішній час причин не виконання рішень суду боржником не повідомлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою державного виконавця від 31.05.2017 року виконавчі дії було поновлено.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, боржник з 13.03.2013 року по 11.03.2018 року неодноразово перетинав кордон України.

Вимоги виконавчого документа боржником в самостійному порядку не виконано, виконавче провадження перебуває на примусовій стадії виконання, боржник ухиляється від виконання рішення суду, хоча про наявність відкритого провадження боржнику відомо.

На даний час боржником жодним чином не повідомлено державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання рішення або про обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, а тому з метою недопущення ускладнення виконання рішення суду є необхідність в обмеженні боржника у праві виїзду за межі території України.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши подання та додані до нього копії документів, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що 02.03.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2604/3004/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів у розмірі 3 585 000,57 грн. (а.с. 33).

26 жовтня 2012 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 34912335 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 02.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми у розмірі 3 585 000,57 грн. (а.с. 29).

Також 26.10.2012 року одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 30).

06 червня 2013 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О.В. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали суду у справі № 522/13330/13-ц постановленої 05.06.2013 року Приморським районним судом м. Одеси про зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 34912335 з виконання виконавчого листа № 2604/3004/2012 виданого 02.03.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 35).

Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевічем С.В. 31.05.2017 року було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 34912335, яка була направлена сторонам виконавчого провадження для відома та виконання (а.с. 39, 40).

Постановою Головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. від 01.06.2017 року про опис та арешт майна боржника було описано та накладено арешт на нежилі приміщення магазину за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 41-41 зв.).

01 червня 2017 року до ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області від представника стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» надійшло клопотання про вжиття заходів тимчасовоо обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України (а.с. 14, 15).

Постановою Головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. від 23.10.2017 року про арешт майна боржника, винесеною у рамках виконавчого провадження № 34912335, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на нежилі приміщення магазину площею 155,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 48-48 зв.).

У березні 2018 року на запит державного виконавця від Головного центру обробки спеціальної інформації надійшла відповідь відносно перетину державного кордону України боржником ОСОБА_2 за період з 13.03.2013 р. по 11.03.2018 р. (а.с. 4-10).

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець в поданні не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов'язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах подання відсутні будь які документи на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 повідомлений про поновлення виконавчого провадження, викликався після 31.05.2017 року до державної виконавчої служби, повідомлявся про примусове виконання рішення суду, при цьому ігнорував виклики, так як із копії акту про опис та арешт майна боржника від 01.06.2017 року також встановлено, що опис майна проводився у відсутності боржника (а.с. 41 зв.), ще зі змісту подання убачається, що державним виконавцем не вживалися всі надані йому правами інструменти для примусового виконання за виконавчим листом, а саме не було здійснено виходи за місцем проживання боржника, у тому числі для перевірки майнового стану, перевірки щодо можливої зміни адреси реєстрації ОСОБА_2, з'ясування місця роботи для належного інформування останнього за всіма відомими адресами стосовно зобов'язання виконання рішення суду та про проведення виконавчих дій.

Відсутність вказаних доказів не доводять обставини обізнаності боржника про поновлення вчинення виконавчих дій після зупинення виконавчого провадження та умисного ухилення і свідомого невиконання боржником рішення суду.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіча С.В. про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя