Дата документу 02.05.2018
Справа № 320/2309/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивачка вказує, що 07.06.2014 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вкінці листопаду 2014 року вони фактично припинили шлюбні відносини і з цього часу проживають окремо один від одного. 14.12.2015 шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем донька постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На теперішній час вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та проживає з ним однією сім'єю. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надавав з часу припинення шлюбних відносин, а тому, 28.03.2016 рішенням суду з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітної плати до досягнення дитиною повноліття. З початку грудня 2014 року по теперішній час, тобто більш як два роки, відповідач ніколи не відвідував свою доньку за місцем її проживання, ніколи не забирав її до себе, не приймав участі у її вихованні, не цікавився її розвитком та станом здоров'я, не вітав її з днем народження, не дарував подарунків та іграшок, не забезпечував продуктами харчування, ліками, одягом та іншими речами, необхідними для розвитку та здоров'я дитини. Так, з 07.12.2015 по 30.11.2016 відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 7749,00 грн. Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Позивачка та її представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Просили позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «за відсутністю адресата вдома». В своїх письмових запереченнях на позов відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позов не визнав та пояснив, що позивачка в період шлюбу вела себе неадекватно, принижувала, ображала його. Її батько погрожував йому смертю. Все це призвело до розірвання шлюбу. Він навіть мав намір провести експертизу на предмет його батьківства відносно доньки ОСОБА_3. Але, позивачка йому перешкоджала.

Повістка направлялась відповідачу, як за зареєстрованим місцем проживання так і за місцем фактичного мешкання, наданого позивачем. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає.

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки суду не надано.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про приєднання до справи висновку органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.06.2014 позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 /а.с.9/.

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 20.11.2014, актовий запис №1586, НОМЕР_1. /а.с.10/

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.12.2015 шлюб між сторонами, зареєстрований 07.06.2014 відділом РАЦС м. Мелітополя, актовий запис № 1062, розірвано /а.с.11. Прізвище ОСОБА_1 змінено на «ОСОБА_1». /а.с.12/.

Так, з довідки голови квартального комітету № 17 від 29.03.2017 вбачається, що ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, проживає разом із своєю донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та чоловіком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, із яким 24.11.2017 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «ОСОБА_1» /а.с.13, 102/.

Згідно із довідкою завідувача ДНЗ № 30 «Світлячок» від 17.11.2017 /а.с.86/ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно з 01.08.2017 відвідує ДНЗ № 30 «Світлячок». З моменту зарахування дитини до закладу її батько ОСОБА_2 участі у вихованні та фінансовому забезпеченні не приймає, групові збори та інші організаційні заходи не відвідує.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 березня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнені аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4. /а.с.14-15/.

Також, вказаним рішенням суду на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 були стягнені аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини до досягнення дитиною трирічного віку, тобто, до 16 листопада 2017 року.

Відповідно до довідки Мелітопольського міського центру зайнятості від 30.11.2017, № 1637/01-12, ОСОБА_2 зареєстрований як безробітний в Мелітопольському міському центрі зайнятості з 06 липня 2016 року, з 13.07.2016 по 07.07.2017 отримував допомогу. З 08.07.2017 допомога по безробіттю не нараховувалась у зв'язку із закінченням терміну її виплати /а.с.101/.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.03.2018 у ОСОБА_2 мається заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 20535 грн.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26.04.2018 №83/13 можливо позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню дитини.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини. Так, свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона вже давно знайома з позивачкою. Відповідач тільки зустрів її з донькою з родильного будинку і після цього зник. Позивачка разом з донькою ходила до відповідача, оскільки мала намір на їхнє спілкування та збереження родини, однак, він не мав наміру з нею спілкуватись. Доньку жодного разу не привітав з днем народження, не надавав допомоги на її утримання.

Свідок ОСОБА_9. суду пояснила, що з позивачкою вже давно має дружні стосунки. Після весілля відповідач забрав у позивачки свідоцтво про одруження та народження доньки і пішов жити до своїх батьків. Своїй доньці жодного разу нічого не купував, не провідував її, не вітав з днем народження.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що на теперішній час він з позивачкою перебуває у шлюбі. Відповідача він жодного разу не бачив та не знає його. Він ніколи не допомагав своїй рідній дочці, не провідував її. В подальшому він має намір удочерити ОСОБА_3. Зараз вона називає його своїм батьком.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що в них дружні стосунки з родиною ОСОБА_4. Їй відомо, що після народження ОСОБА_3 відповідач разом з позивачкою не проживали. Відповідач не гуляв із донькою, дитині не допомагає. Зараз ОСОБА_3 батьком називає теперішнього чоловіка позивачки ОСОБА_4

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому, питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідача відносно його доньки ОСОБА_3 є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками.

Заперечуючи проти позову відповідач не навів жодних доказів того, що він мав намір спілкуватись з дочкою, приймати участь у її вихованні та утриманні.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 164, 165, 166, 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 206, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 1586, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: