Справа 522/8413/18
Провадження 2-з/522/166/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

16 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

за участю секретаря Іскрич В. В.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2018 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої, просила: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкти нерухомості, які входять до складу спадщини, що залишилася після померлого ОСОБА_2, у складі:

-земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська обл. Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, житлово-будівельний кооператив «Дайберг», ділянка 121-А, площею 0,0486 га, кадастровий номер :01:002:3192;

- садовий будинок загальною площею 52,4 кв.м., за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, житлово-будівельний кооператив «Дайберг», будинок 121-А;

- квартира загальною площею 63,7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

До набрання рішенням у справі про визначення частки в спадщині законної сили заборонити третім особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії відносно обєктів нерухомості, які входять до складу спадщини, що залишилася після померлого ОСОБА_2, у складі:

-земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська обл. Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, житлово-будівельний кооператив «Дайберг», ділянка 121-А, площею 0,0486 га, кадастровий номер :01:002:3192;

- садовий будинок загальною площею 52,4 кв.м., за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, житлово-будівельний кооператив «Дайберг», будинок 121-А;

- квартира загальною площею 63,7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

При цьому посилаючись на те, що до складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 належить вищезазначене майно.

На запит уповноваженої особи ОСОБА_3 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності про такий обєкт нерухомості як садовий будинок. Сторона позивача наполягає на тому, що відомості внесені незаконно через незаконність підстав виникнення права власності. Стороною позивача зроблено запит в Другу одеську державну нотаріальну контору щодо правомірності виданих ними документів, на підставі яких виникло право власності. Відповідь була такою, що ними ніяких документів з цього приводу не видавалося.

Заявник вважає, що через неправомірні дії відповідачів та колишньої дружини спадкодавця існує висока вірогідність того, що спадкове майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що може ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обовязку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заявник не довела існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущені позивача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. ст. 149-153, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: А.Ю. Бойчук