_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1857/18
УХВАЛА

15.05.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6,

представника третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивачем ОСОБА_1 була надана до суду заява про забезпечення позову в якій він просить накласти арешт на домоволодіння №4 по вул. Рибальська в м. Одесі, а також на земельну ділянку №4 по вул. Рибальська в м. Одесі, заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного домоволодіння та земельної ділянки, а також заборонити відчуження домоволодіння №4 по вул. Рибальська в м. Одесі та земельної ділянки №4 по вул. Рибальська в м. Одесі.

Відповідно до норм ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст.151 чинного ЦПК України, а саме: до заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до п. 9 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Також представником позивача - адвокатом ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення доказів, шляхом виклику та допиту свідків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Статтею 117 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Частинами 3, 4 статті 117 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Однак, позивачем не додано квитанцію про сплату судового збору.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам, передбачених статтею 117 ЦПК України, а тому підлягає поверненню.

Законом України «Про судовий збір» визначені правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 гривень, які позивачу необхідно сплатити за кожну заяву, за реквізитами Київського районного суду міста Одеси (отримувач: УК у м. Одесі (Київський р-н), код отримувача 38016923, Банк отримувача - УК у м. Одесі, код банку отримувача 828011, рахунок № 0005, Код класифікації доходів бюджету 22030101) та надати до суду оригінали платіжних документів.

Крім того, 20 травня 2018 року представник третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_8 надав до суду клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України, посилаючись на те, що ухвалою судді від 26 січня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та відстрочено позивачеві сплату судового збору. На думку представника третьої особи ухвала від 26 січня 2018 року була постановлена передчасно, оскільки суд, надаючи відстрочку від сплати судового збору, не врахував приписи закону та помилково відстрочив позивачеві сплату судового збору та як похідне безпідставно відкрив провадження по справі.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року було відкрито провадження по справі та вирішено питання щодо відстрочення позивачу сплати судового збору за вимоги майнового характеру до ухвалення рішення по справі (за вимоги немайнового характеру позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень), на підставі наданих ОСОБА_1 документів на підтвердження його матеріального становища, а тому, суд приходить до висновку, що клопотання представника третьої особи слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 116,117,133,136,149,150,151,153, ст. 353 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Заяву представника позивача - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення доказів, шляхом виклику та допиту свідків, повернути заявнику.

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_8 про залишення позовної заяви без руху в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в пятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.