Справа № 336/1363/18
Пр. № 4-с/336/26/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо обчислення заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні з виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей.

В скарзі посилається на те, що в провадженні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із законодавчим встановленням мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заявник як стягувач у виконавчому провадженні 15 березня 2018 року звернулася до державного виконавця з клопотанням про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам на утримання дітей з 8 липня 2017 року, коли відповідні зміни в сімейному законодавстві набрали законної сили. Наданий державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 розрахунок заборгованості виконаний без врахування змін в законодавстві щодо встановлення мінімального розміру аліментів, які відбулися з 8 липня 2017 року. У звязку з викладеним заявник просить про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо обчислення заборгованості по аліментам ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, що дорівнює 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також зобовязати головного державного виконавця Коциняна М. О.

здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, виходячи з мінімального розміру аліментів на одну дитину, який становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 8 липня 2017 року.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги скарги, просить про її задоволення.

Державний виконавець, чиї дії оскаржуються, проти задоволення заяви заперечує, пояснивши, що при вчиненні виконавчих дій у зазначеному виконавчому провадженні керується вимогами Закону «Про виконавче провадження», відповідно до яких він зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом. І оскільки рішенням суду встановлений мінімальний розмір аліментів, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, він не вправі в основу розрахунку покладати інші дані.

Заінтересована особа ОСОБА_3 пояснив суду, що відносить на розсуд суду вирішення скарги, зауваживши на тому, що він добровільно виконує рішення суду сплачуючи аліменти в розмірі, який встановлений цим рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 48569051 з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 7).

Згідно із ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення, яке є обов'язковим до виконання, іменем України.

Меті дієвого виконання судових рішень підпорядковане впровадження сукупності дій визначених законом органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, як випливає із змісту статті 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і апогеєм захисту порушеного права.

Однією з засад виконавчого провадження є законність.

За змістом ч. 2 ст. 18 «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів внормовані як Законом України «Про виконавче провадження», так і «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 512/5, від 02.04.2012 року.

Зокрема, відповідно до ч. 4. ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця і повідомляти про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Зазначене положення узгоджується зі змістом ст. 4 розділу ХУІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень»

З наведених положень законодавства випливає обовязок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що встановлений статтею 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням наведеного положення сімейного законодавства при обчисленні заборгованості боржника зі сплати аліментів треба керуватися законодавчо встановленою мінімальною межею, нижче за яку не може опускатися розмір аліментів.

У звязку з викладеним неспроможними є заперечення державного виконавця проти ґрунтовності вимог стягувача про врахування в обчисленні заборгованості саме цієї межі.

На висновок суду не впливають твердження особи, чиї дії оскаржуються, про те, що при виконанні рішення суду він не вправі застосовувати дані про мінімальний розмір аліментів, встановлений законодавчо, через те, що в рішенні суду зазначена інша мінімальна межа, виходячи з такого.

Положення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обовязку виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, простирається на процедуру примусового виконання рішень.

Між тим, як свідчить аналіз положень ст. 71 ЗУ України «Про виконавче провадження» у взаємозвязку з вимогами ст. 182 СК України, при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів необхідно застосовувати саме той показник мінімального розміру аліментів, який діє на час здійснення цього розрахунку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, а згідно із ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що державний виконавець, чиї дії оскаржуються, необґрунтовано застосував при обчисленні заборгованості по аліментам як мінімальний розмір аліментів на одну дитину 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, що є підставою для вирішення скарги на користь заявника.

Керуючись ст. ст. 447-451, 260, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо обчислення заборгованості по аліментам ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, по виконавчому листу № 336/3645/15-ц з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, що дорівнює 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зобовязати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 здійснити перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, по виконавчому листу № 336/3645/15-ц з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, що дорівнює 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 8 липня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя О.В. Щаслива