Справа № 404/8068/17
Номер провадження 2/404/1294/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

07 травня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, по якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 24 по просп. Університетському 27, в м. Кропивницькому.

В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач, який є його братом, на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2008 року по даний час в зазначеній квартирі не проживає.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 321, 391 ЦК України. Не заперечив проти винесення заочного рішення.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що позивач не заперечив.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу квартири від 11.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1325, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. /а.с. 7/.

Як вбачається з інформації наданої на запит суду Управлінням державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 19.12.2017 року, за вказаною адресою зареєстрований також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.09.2008 року /а.с. 14/.

Відповідно до актів від 17.01.2017 року, 11.04.2017 року, 22.08.2017 року, 15.11.2017 року, підписаних головою ОСББ «Тандем 27-29» ОСОБА_4 та сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підписи яких засвідчено головою ОСББ «Тандем 27-29» ОСОБА_4, ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 з 03.09.2008 року не проживає /а.с. 8-11/.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №24 по проспекту Університетському 27, в м. Кропивницькому.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 258, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24 по проспекту Університетському 27, в м. Кропивницькому.

Судові витрати вважати по фактично понесеним позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено 11.05.2018 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда