Справа № 524/4972/17
Провадження №2/524/226/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Воблікової І.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до ОСОБА_2. про відшкодування майнової шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що його сусід в гаражному кооперативі «Лада-2» - ОСОБА_2., покриваючи дах свого гаража металевими листами, самовільно відірвав по всій довжині даху його гаража руберойд та пошкодив цегляну кладку, на яку був зведений руберойд. Внаслідок неналежного закріплення ОСОБА_2 покрівлі, через пориви вітру металеву покрівлю з даху гаража ОСОБА_2. зірвало, а разом із цим також частину покрівлі даху його гаражу. Після пошкодження покрівлі для її ремонту він придбав клеючу мастику, вартістю 172 грн., монтажну піну ціною 98 грн, руберойд за ціною 1560 грн, праймер вартістю 870 грн, а також обладнання для кровельних робіт і самостійно провів роботи по укладці рубероїду, які він оцінює в 600 грн.

Відповідач відшкодувати завдані збитки в добровільному порядку відмовляється.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 3200 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник, ОСОБА_3, підтримали позов та просили його задовольнити. Пояснили що в березні 2017 року відповідач, який є сусідом позивача по гаражу, ремонтуючи свою покрівлю, відірвав металеву конструкцію, яка з'єднана з дахом позивача. Внаслідок цього під час поривів вітру відірвало покриття на даху відповідача, а разом із ним - частково покриття на даху позивача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував. Підтвердив, що самотужки ремонтував покрівлю свого гаражу, однак не погоджується із тим, що з його вини була пошкоджена покрівля позивача. Вважає, що причиною цьому є стихійне лихо, внаслідок якого зірвало покрівлю з його гаражу та гаражу позивача.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. є власниками гаражів №51 і №52 відповідно в гаражному кооперативі «Лада-2». Вказана обставина не заперечувалась сторонами та підтверджується довідками від 15.03.2018 та 04.04.2018, виданими Головою АГК «Лада-2».

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Щодо встановлення факту спричинення шкоди, суд відзначає, що надані позивачем докази, зокрема фотознімки, довідка Голови АГК «Лада-2», товарний чек від 26.10.2016 та рахунок №мД000578 від 29.03.2017, підтверджують пояснення позивача про те, що в березні 2017 року було пошкоджено металевий дах гаража №52, а також частину руберойду з його гаража №51, а також підтверджують розмір витрат, які він був змушений у зв'язку із цим понести.

Тобто, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу шкоди.

Щодо встановлення факту протиправності дій відповідача і його вини у заподіянні шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі(ч.ч.1, 2, 5 ст.319 ЦК України).

Виходячи з положень вказаних норм відповідач, як власник гаражу, має право володіти, користуватись та розпоряджатись ним на власний розсуд, в тому числі змінювати покриття даху.

Отже, суд не вбачає ознак протиправності в діях відповідача, які полягали у заміні покриття даху його гаражу.

Також суд вважає, що позивачем не було доведено існування причинного зв'язку між діями відповідача та негативними наслідками для позивача, оскільки з наданих сторонами пояснень вбачається, що покриття дахів гаражів було пошкодження саме внаслідок сильного пориву вітру.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було доведено порушення його прав діями відповідача у зв'язку із чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються із судового збору слід покласти на сторону позивача.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - залишити без задоволення.

Судові витрати, які складаються із судового збору віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць