ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м.Суми

Справа №591/176/18

Номер провадження 22-ц/788/690/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року, ухваленого у складі судді Шелєхової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 28 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

12 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 04 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Так як ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 27 грудня 2017 року становить 25 919 грн. 45 коп. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі 3 407 грн. 46 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 638 грн. 02 коп., заборгованості за пенею 10 163 грн. 52 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1 210 грн. 45 коп. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредставним договором в сумі 5 928 грн. 52 коп. та 510 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду в частині відмови в стягненні заборгованості по процентам та відмови у стягненні заборгованості по комісії та пені, штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

При цьому вказує на те, що підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідачем було запропоновано вважати умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку складовими частинами договору, які розміщені на офіційному сайті банку. Зазначає, що відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість тим самим фактично визнав свою обізнаність з умовами кредитування. Вважає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором є належним доказом існування у відповідача кредитної заборгованості та її розміру.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та на участь у судовому засіданні не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи відповідачем не підписувались, а тому вони не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. А тому відповідач зобовязаний сплатити проценти позивачу за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно д ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна, так як вони не відповідають обставинам справи та суд дійшов їх неповно зясувавши обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 9).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчив, що він погоджується з тим, що ця заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомився і згоден з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Як вбачається з інформації ПАТ КБ «ПриватБанк», в період виникнення спірної заборгованості, а саме з червня 2014 року, відповідач користувався кредитною картою «Універсальна GOLD» , строк дії якої до 12.2018 р. (а. с. 101-102). Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка в місяць по кредитній карті «Універсальна GOLD» на час укладення кредитного договору складала 2,5 %. Крім того Тарифами передбачена сплата пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів у розмірі 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн, + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше (а. с. 10).

В наданому позивачем до позовної заяви розрахунку зазначено, що станом на 27 грудня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становив 25 919 грн. 45 коп. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі 3 407 грн. 46 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 638 грн. 02 коп., заборгованості за пенею 10 163 грн. 52 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1 210 грн. 45 коп. штраф (процентна складова) (а. с. 6-8).

Проте зазначений розрахунок не можна вважати належним доказом на підтвердження заборгованості, яку просить стягнути позивач, так як він є незрозумілим, суми складових заборгованості (кредиту, процентів, пені) вказані в колонках розрахунку не відповідають сумам складових заборгованості, зазначених в позовній заяві. Суд першої інстанції на це уваги не звернув та не зобовязав позивача надати належний розрахунок заборгованості на підтвердження своїх позовних вимог.

Представником ПАТ КБ «ПриватБанк» надано апеляційному суду розрахунок заборгованості з якого вбачається, що станом на 27 грудня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становив 11504,18 грн, яка складається: із заборгованості по тілу кредиту 3407,46 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 5766,04 грн; пені 1550,00 грн. та штраф 780,68 грн (а. с. 98-100). Зазначений розрахунок є чітким і зрозумілим, а тому є належним доказом на підтвердження заборгованості відповідача.

З вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач постійно користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості, в тому числі і по процентам у визначеному тарифами банку розмірі, останній платіж ним було здійснено 01.02.2017 року. Таким чином відповідач, підписуючи анкету-заяву від 04.04.2012 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Крім того відповідач в судове засідання не зявився і своїх заперечень проти вимог позивача та наданих ним розрахунків заборгованості суду не надав.

Судом першої інстанції зазначені обставини не було враховано, у звязку з чим суд дійшов помилкового висновку про те, що тарифи банку не є складовою частиною укладеного сторонами договору та підстави для стягнення процентів у визначеному позивачем розмірі відсутні.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів, колегія суддів виходить з наступного.

Умовами кредитування, які визначені у вказаних вище Тарифах банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).

ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

Таким чином з наведених підстав вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення штрафів задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення кредиту, процентів та пені, то ці вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі розрахунку, наданого представником банку апеляційному суду, який є належним доказом на підтвердження зазначеної в ньому заборгованості.

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову: стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 04.04.2012 року у розмірі 10 723,50 грн, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3407,46 грн; заборгованість по процентам в сумі 5766,04 грн; пені в сумі 1550 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, пропорційно задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 728,98 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 992,93 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 3; 381-382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04.04.2012 року у розмірі 10 723,50 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3407,46 гривень; заборгованість по процентам в сумі 5766,04 гривень; пені в сумі 1550 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 728,98 гривень за розгляд справи в суді першої інстанції та судові витрати в сумі 992,93 гривні за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 травня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

ОСОБА_3