Дата документу 22.05.2018
ЄУ № 420/597/18
Провадження №2-н/420/23/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

22 травня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані норми закону слід дійти висновку, що законодавець встановив дві окремі вимоги. Отже, заявник повинен обрати, яку з вказаних норм необхідно застосувати. Стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в наказному провадженні процесуальним законом не передбачено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, розяснивши заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку, або привести заяву про видачу судового наказу відповідно до вимог п. 4 або п. 5 ст. 161 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі наказу в порядку п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, заявник має право звернутись з тими самими вимогами у позовному провадженні

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Суддя: О.С. Стеценко