Справа №2-1547/10 16.05.2018
Справа № 2-1547/10
Провадження № 22-ц/784/828/18 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З. Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Лівшенко О.С.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2, представника позивача - Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2018 року, постановлену під головуванням судді - Тихонової Н.С. в приміщенні того ж суду про заміну сторони у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

ПАТ «УкрСиббанк» свої вимоги мотивувало тим, що 7 серпня 2007 року згідно договору про надання споживчого кредиту № 0 ОСОБА_5 надано кредит в іноземній валюті в сумі 38 000 доларів США строком на 10 років під 13,5 % річних.

Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 передав в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати перед Банком за неналежне виконання позичальником кредитних зобов'язань.

У зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань станом на 12 травня 2009 року утворилась заборгованість у розмірі 38 657 доларів США, що еквівалентно 296 789, 87 грн., яку в добровільному порядку не сплачено. Посилаючись на викладене ПАТ «УкрСиббанк» просило про задоволення позову.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2010 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стягнуто в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 296 789,87 грн. кредитної заборгованості.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за договором про надання кредиту № 0 від 7 серпня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, поручителем за яким виступила ОСОБА_4

3 липня 2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва вказане заочне рішення скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою того ж суду від 5 лютого 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено - ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2018 року замінено позивача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», виключено ПАТ «УкрСиббанк» зі складу позивачів, ПАТ «Дельта Банк» зі складу третьої особи зі сторони позивача без самостійних вимог.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що суд першої інстанції не дослідив обставини матеріального правонаступництва, вважаючи їх встановленими, просила оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання про заміну сторони у справі залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та позивача, дослідивши виділені матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2010 року з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 стягнуто в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанку» 296 789, 87 грн. заборгованості по кредитному договору (а.с.8-9).

22 березня 2010 року на підставі вказаного рішення суду Ленінським районним судом м. Миколаєва стягувачу був виданий виконавчий лист № 2-1547 по зазначеній справі, який був пред'явлений на виконання.

8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі, за кредитним договором укладеним з ОСОБА_5, поручителем за яким виступила ОСОБА_4

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 9 березня 2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк». Поновлено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с.15-20).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 липня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_4 заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2010 року скасовано та відізвано виконавчі листи (а.с.21-22).

5 лютого 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва ПАТ «Дельта Банк» залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору зі сторони позивача (а.с.24).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2018 року задоволено клопотання ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони та замінено позивача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», виключено ПАТ «УкрСиббанк» зі складу позивачів, а ПАТ «Дельта Банк» зі складу третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог.

Замінюючи позивача - ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Дельта Банк», як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами набуло право вимоги до боржника ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_4

Так, відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Разом з тим, процесуальне правонаступництво є можливим за умови матеріального правонаступництва, яке регулюється нормами ЦК України.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі, за кредитним договором укладеним з ОСОБА_5, поручителем за яким виступила ОСОБА_4 (Договір) (а.с. 53-54).

Вказаний Договір ніким не оспорювався та на теперішній час є чинним.

Згідно п. 2.1 вказаного Договору, продавець погодився продати (відступити) Права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

Поняття «Права вимоги за кредитами» означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами, а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення. Сторони домовились, що ринкова вартість Прав вимоги за кредитами, які є предметом купівлі-продажу за цим договором дорівнює ціні купівлі. В свою чергу поняття «Договори забезпечення» означає договори застави, договори іпотеки та договори поруки (пункт 1.1. Договору).

Отже, аналіз змісту Договору свідчить проте, що ПАТ УкрСиббанк» продав ПАТ «Дельта Банк», а останнє придбало всі права вимоги, в тому числі і за договором поруки, який був укладений для забезпечення виконання кредитного договору, укладеного 7 серпня 2007 року між ПАТ УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Крім того, пункт 2.3 Договору передбачає, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання - передачі прав вимоги.

В додатку №1 зазначено про передачу прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 7 серпня 2007 року.

Зазначення окремо про передачу прав вимоги до поручителів з урахуванням зазначених вище обставин діючим законодавством не передбачено.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення клопотання про заміну у справі позивача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, постановленої з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак апеляційну скаргу на підставі ст. 375 ЦПК України слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 18 травня 2018 року.