Справа № 761/2015/18
Провадження № 2/761/4009/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Києві в приміщенні зали суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову, а також стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб між сторонами розірвано, та неповнолітній син проживає з Позивачкою, яка повністю її утримує та виховує. Оскільки Відповідач останім часом ухиляється від надання коштів на утримання сина, та остання була вимушена звернутися до суду із цим позовом. Таким чином, Позивачка просила стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі - 2 000,00 грн. щомісячно.

В судове засідання позивач або її представник не з'явились, через загальну канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів просив задовольнити в повному обсязі, а в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 850 грн. просив відмовити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами в частині стягнення аліментів в розмірі 2 000 грн. на утримання дитини згоден.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження провадження за участю сторін.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї (а.с. 7), та був розірваний 03 квітня 2013 року, що підтверджується копією Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2013 року, справа № 758/3009/13-ц (а.с. 9-10).

Від цього шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2210 від 29 липня 2011 року та його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с. 8).

Як зазначила Позивач в позові на даний час її син ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 та кошти на утримання дитини Відповідач не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України» та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що Відповідачем не заперечувалась сплата аліментів, а ОСОБА_2, як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з Позивачем, враховуючи стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично та психічно здоровим.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст.7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, а також враховуючи матеріальне становище сторін, вважає, що з Відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.01.2018 року.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, у пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 799 статтями 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягується лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із надання правової допомоги у конкретній справі (наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

До позовної заяви позивачем було додано Акт наданих послуг від 18.01.2018 року, яке їй надало адвокатське бюро «Бородіної», в якому визначений перелік опису робіт, а саме: консультація з приводу стягнення додаткових витрат на дитину - 350 грн.; складання позовної заяви та подання її до суду - 4 500 грн.; участь у судовому розгляді - 2 000 грн., а всього 6 850 грн.

Як зазначено в п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, проте, позивачем або її представником не було надано договору про надання правничої допомоги, а також будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 оплатила 6 850 грн. як зазначено в акті надання послуг від 18.01.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 850 грн. не вбачається.

Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 13, 180, 182, 185, 192 Сімейного кодексу України та керуючисьст.ст. 4, 12, 76, 81, 82, 133, 141, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити повтністю.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: 04128, АДРЕСА_1 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі - 2 000 (дві тисячі) гривень із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 22 січня 2018 року, щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі - 704,80 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст був складений 23.04.2018 року.