АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1851/18 Справа № 175/27/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що 19 березня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №65/ф/3, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000,00 доларів США, на строк з 19.03.2008 року по 18.03.2028 року. Того ж дня, 19.03.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладений договір іпотеки без оформлення заставної №65/ф/3/1з, за умовами якого банком прийнято в іпотеку належні майновому поручителю будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. 09 червня 2010 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Страхова компанія «Арма» був укладений Договір добровільного страхування майна, що є предметом застави №213-10300440, за умовами якого предмет іпотеки був застрахований на період з 10 червня 2010 року по 09 червня 2011 року. Окрім цього, 19 березня 2008 року в порядку передбаченому ст. 553 ЦК України, були укладені договори забезпечення: договір поруки №65/Ф3/1П між банком, позичальником та ОСОБА_3, та договір поруки №65/Ф3/2П між банком, позичальником та ОСОБА_4 За договорами поруки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язалися відповідати перед банком за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, станом на 13 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором №65/ф/3 від 19 березня 2008 року у розмірі 18628,57 доларів США та 109747,76 грн. Тому ПАТ АБ «Укргазбанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», заборгованість за кредитним договором №65/ф/3 від 19 березня 2008 року у розмірі 18628,57 доларів США та 109747,76 грн., що складається з поточних зобов'язань щодо повернення кредиту у розмірі 12213,50 доларів США, прострочених зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом у розмірі 6357,21 доларів США, прострочених зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом з 01 липня 2017 року по 13 липня 2017 року у розмірі 57,86 доларів США, та пені нарахованої за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у розмірі 109747,76 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», штраф за невиконання вимог договору іпотеки №65/ф/3/1з від 19 березня 2008 року щодо страхування предмету іпотеки у розмірі 14848,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, а саме: судом не було встановлено, що при отриманні кредиту ОСОБА_2 не був ознайомлений з більшістю істотних умов кредитного договору; не було погоджено всі істотні умови договору; не в повному обсязі досліджено банківський розрахунок заборгованості; не обґрунтовано коли відбулось прострочення та в якому розмірі виникла заборгованість, неправомірно стягнуто штраф за невиконання умов договору іпотеки; не задоволено клопотання про застосування строку позовної давності; не враховано, що банк звернувся з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з пропуском шестимісячного строку; суд не зупинив провадження до набрання законної сили рішенням у справі за позовом апелянта до банку про визнання недійсним кредитного договору,згідно умов якого банк просив стягнути заборгованість у даній справі.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Слєпков М.С. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив,що твердження апелянта про те, що він не був ознайомлений з більшістю істотних умов кредитного договору спростовуються матеріалами справи, а саме:копією кредитного договору з власноручним підписом ОСОБА_2,який свідчить про отримання примірника кредитного договору апелянтом; про те що ОСОБА_2 мав примірник кредитного договору свідчить також його позовна заява до АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним, до якої ОСОБА_2 додав копію кредитного договору №65/ф/3 від 19 березня 2008 року,що свідчить про ознайомлення апелянта з усіма умовами договору;на момент пред'явлення позову в ОСОБА_2 була відсутня заборгованість по тілу кредиту,оскільки частина кредиту була повернута позичальником, проте на момент пред'явлення позову в позичальника вже була допущена значна прострочена заборгованість щодо сплати процентів по кредиту; підставою для дострокового повернення всього кредиту стало невиконання умов про страхування договору іпотеки, а не наявність простроченої заборгованості;стягнення штрафу прямо передбачено договором іпотеки,тому у суду першої інстанції були всі підстави для його стягнення; строк позовної давності застосуванню не підлягає,оскільки позичальник почав сплачувати проценти по кредиту в меншому обсязі ніж це передбачено договором з листопада 2011 року,тому пред'явлення позову банком у січні 2014 року в межах трирічного строку не дає підстав для застосування строку позовної давності;письмові вимоги банку стосуються тільки сплати прострочених зобов'язань і штрафних санкцій і не містять вимог про дострокове повернення кредиту. Тому представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення,а рішення суду залишити без змін.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 надали заяви про відкладення розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення зазначених клопотань, оскільки судове засідання у справі було призначене заздалегідь, посилання представника відповідача та відповідача на зайнятість у іншій справі суд не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Неявка в судове засідання учасників справи не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК їх неявка,з урахуванням належного повідомлення про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №65/ф/3, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 30000,00 доларів США із розрахунку 13,3% річних у валюті за користування кредитом строком з 19 березня 2008 року по 18 березня 2028 року, включно (а.с.4-6). Факт отримання ОСОБА_2 кредиту підтверджують виписка з позичкового рахунку НОМЕР_4 за 19 березня 2008 року (а.с.7), заява на видачу готівки №182_80 від 19 березня 2008 року (а.с.8) підписана особисто позичальником, виписка/особовий рахунок за 19 березня 2008 року (а.с.9-12).

Згідно п.3.3.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором строки.

Згідно п.3.3.3 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, з 1 (Першого) по 10 (Десяте) число кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі не менше 125,00 доларів США.

Згідно п.3.1.10 Кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом, Банк нараховує проценти виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1 Кредитного договору, збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався сплачувати проценти щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10 (Десятого) числа наступного місяця, а також в день закінчення строку користування кредитом, в день дострокового погашення кредиту або в день дострокового розірвання договору.

Того ж дня, 19 березня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки без оформлення заставної №65/ф/3/1з, за умовами якого банком прийнято в іпотеку належні майновому поручителю будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

09 червня 2010 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Страхова компанія «Арма» був укладений Договір добровільного страхування майна, що є предметом застави №213-10300440, за умовами якого предмет іпотеки був застрахований на період з 10 червня 2010 року по 09 червня 2011 року (а.с.21-23).

Окрім цього, 19 березня 2008 року в порядку передбаченому ст. 553 ЦК України укладені договори забезпечення: договір поруки №65/Ф3/1П між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк»), ОСОБА_3 та ОСОБА_2.(а.с.17-18), та договір поруки №65/Ф3/2П між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк»), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.19-20), за якими ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зобов'язалися відповідати перед банком за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору.

Пунктом 3.3.4 Договору іпотеки, передбачено обов'язок Майнового поручителя на весь період дії договору іпотеки застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від нещасних ризиків по даному виду страхування та вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування.

Пунктом 3.3.13 Кредитного договору, Позичальник зобов'язався вчиняти всі необхідні дії договору страхування предмету іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той в межах якого Позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

Судом першої інстанції також встановлено,що всупереч зобов'язанню, після спливу строку договору страхування, строк його дії подовжено не було, новий договір страхування із ЗАТ «Страхова компанія «Арма» не укладався, договору страхування, укладеного з будь-якою іншою страховою компанією ані Позичальником, ані Майновим поручителем надано не було. Тобто, після 09 червня 2011 року, предмет іпотеки не застраховано на подальший термін, чим порушено умови п.3.3.13 кредитного договору та п.3.3.4 договору іпотеки.

Згідно п.3.2.5 Кредитного договору, у разі неналежної сплати страхових платежів по договору страхування майна (що аналогічно відсутності діючого договору страхування майна), Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання Позичальника за кредитним договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору іпотеки, в разі невиконання вимог п.п.3.3.1.-3.3.13 цього Договору, Іпотекодавець сплачує Іпотекодержателю штраф в розмірі 5% від вартості предмета іпотеки, зазначеної в п.2.3. цього Договору.

Задовольняючи позов,суд першої інстанції виходив з того,що виникли підстави для Банку вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором (дострокового погашення заборгованості), тобто - повернення всієї суми кредиту, належних до сплати процентів та сплати пені, а також вимагати від Майнового поручителя сплати штрафу за невиконання вимог договору іпотеки шодо страхування предмету іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком,виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець наділив кредитора (банк) правом вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору та законодавства.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання кредиту; 7) інші умови, визначені законодавством (ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних відносин).

Кредитний договір №65/ф/3 від 19 березня 2008 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; апелянт на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та своїм підписом підтвердив, що банк надав йому в письмовій формі та повному об'ємі інформацію щодо істотних умов кредитування, таким чином посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він не був ознайомлений з більшістю істотних умов кредитного договору є безпідставними.

Посилання апелянта на необхідність застосування трирічного строку позовної давності не можуть бути прийняті до уваги,оскільки з розрахунку заборгованості,наданого банком вбачається,що в період з 19.03.2008 по 31.12.2013 року ОСОБА_2 періодично здійснював платежі на виконання умов кредитного договору №65/ф/3 від 19 березня 2008 року,а письмові вимоги банку стосувалися тільки сплати прострочених зобов'язань і штрафних санкцій і не містять вимог про дострокове повернення кредиту.

Доводи апеляційної скарги про те,що судом неправомірно стягнуто штраф за невиконання умов іпотеки спростовуються п. 4.2 Договору іпотеки, в якому зазначено,що у разі невиконання вимог п.п.3.3.1.-3.3.13 цього Договору, Іпотекодавець сплачує Іпотекодержателю штраф в розмірі 5% від вартості предмета іпотеки, зазначеної в п.2.3. цього Договору.

Посилання апелянта на те,що суд першої інстанції безпідставно не зупинив провадження до набрання законної сили рішенням у справі за позовом апелянта до банку про визнання недійсним кредитного договору,не можуть бути прийняті до уваги,оскільки розгляд справи про визнання правочину недійсним не є підставою для зупинення провадження у справі щодо реального виконання спірного договору,таке зупинення порушує право сторін на розгляд справи в розумні строки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати понесені у зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко