Справа № 510/348/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

03.05.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений повторно не зявився, про причини неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Позивача у судове засідання також не зявилася, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні уточненого позову наполягала, просила розглянути справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У звязку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту гр. України на імя ОСОБА_1 та її РНОКПП, свідоцтво про укладення шлюбу (оригінал); копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, 2002 р. н., довідка виконкому Котловинської сільради Ренійського району від 19.02.2018р., довідка виконкому Котловинської сільсокї ради Ренійського району від 13.03.2018р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 2002 р. н., який є батьком дитини, зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, тривалий час проживають окремо. Ними неодноразово робилися спроби щодо примирення, однак, вони позитивних результатів не дали. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягала на його розірванні. Від шлюбу є неповнолітня дитина: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, питання щодо утримання та виховання якої позивачка вирішує самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в її вихованні не приймає ніякої участі. На теперішній час дитина мешкає разом із позивачкою, яка сама виховує та утримує її. Позивачка самостійно не може в достатній мірі забезпечити доньку усім необхідним для належного її проживання та життєдіяльності тощо.

Відповідач допомогу на утримання неповнолітньої доньки не надає, хоча як батько зобовязаний це робити, має таку матеріальну можливість, оскільки стан здоровя відповідача дає йому можливість працювати, він не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку, отже має реальну можливість та зобовязаний надавати своїй доньці матеріальну допомогу.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину.

Таким чином, неповнолітня донька ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову (уточненого) і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони тривалий час не проживають разом, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданій суду заяві позивачка просила після розірвання шлюбу з відповідачем залишити за нею шлюбне прізвище «Плохотнюк». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивачки щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина». При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, а домовленість про способи, періоди надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін, матеріальне положення та стан здоровя відповідача, який не має на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб тощо і інтереси дитини, задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 211, 258, 259, 264 - 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 84, 110-112, 113, 114, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Долапчи») ОСОБА_4, зареєстрований 19.01.2001 року Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 1, що мають одну неповнолітню дитину, розірвати.

Після розірвання шлюбу за позивачкою залишити її шлюбне прізвище «Плохотнюк».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2018 року до 12.01.2020 року, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: І.Д. Бошков