Справа№340/109/18
Провадження № 2/340/111/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Бучинського А.Б.,
з участю: секретаря судового засідання: Фурманюк В.М.,
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в смт Верховина цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитного договору № б/н від 27.08.2008 відповідач отримала кредит у розмірі 3200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що її заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком кредитний договір.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала.
Ухвалою суду від 14.05.2018 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення .
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 27.08.2008 між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2. отримала кредит в розмірі 2300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з пільговим періодом 30 днів із кожною тратою кредитних коштів та подальшою сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на місяць на залишок заборгованості.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9,10).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 2.1.1.5.6 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг».
Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі несплати суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100,00 грн, клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.
Пунктом 1.1.7.12 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 11-25).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконувала не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів процентів та повернення кредиту допустила утворення заборгованості.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, суд зазначає наступне.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банком крім штрафів 250 грн 00 коп (фіксована частина) та 513 грн. 43 коп. (5% процентна складова від суми заборгованості), також нараховано і пеню в розмірі 2300 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Така позиція суду кореспондується з висновком Верховного суду України, викладеним у постанові № 6-2003цс 15 від 21.10.2015, який підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права, правовим висновком якої є те, що: цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Враховуючи відповідні обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 2300 грн. 00 коп. такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають.
У звязку із наведеним слід позовні вимоги задовольнити частково стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 263 грн. 31 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 7705 грн.96 коп. та штраф в сумі, а всього в сумі 8731 грн. 93 коп.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.11-13, 81, 223, 247, 259, 264-265,268, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Б. Бучинський