Номер провадження 2/754/2065/18
19 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі
головуючого - судді Галась І.А.,
при секретарі - Дмитрієвій А.А.
у відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа - Дев'ята київська державна нотаріальна контора, Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту батьківства
25.10.2017 р. представник позивача - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва в інтересах своєї довірительки - ОСОБА_1 з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа - Дев'ята київська державна нотаріальна контора, Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту батьківства.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у травні 2005 року позивач познайомилась з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зустрічались вони 3,5 роки.
В січні 2009 року ОСОБА_5 переїхав за місцем реєстрації позивачки в АДРЕСА_1, де вона мешкала разом зі своїми батьками та сином ОСОБА_6 від першого шлюбу. З цього періоду часу вони почали жити разом однією сім'єю та спільно вели господарство.
У березні 2009 року позивачка завагітніла від ОСОБА_5 і тому вони вирішили жити окремо від батьків, переїхавши в червні цього ж року за іншою адресою (АДРЕСА_2). ОСОБА_7 дуже радів, що стане скоро батьком.
ІНФОРМАЦІЯ_8 р. позивачка народила донечку ОСОБА_8, про що в Книзі реєстрації народжень 26.11.2009 р. зроблено відповідний актовий запис № 2253.
Донечку позивачка народжувала в Київському міському пологовому будинку №2 (вул. Мостицька, 11) де постійно її відвідував ОСОБА_5. З пологового будинку позивачку з донечкою також забрав ОСОБА_5.
У серпні 2010 р. позивачка разом з ОСОБА_5 та їх спільною донечкою ОСОБА_8 переїхали в однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, що на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 12.09.2001 р. належить ОСОБА_5 із цього періоду часу, вони продовжували жити однією сім'єю вже за цією адресою. Адрес місця мешкання, вони більш не змінювали.
ОСОБА_5, визнав себе батьком дитини як до її народження так і після. Ім'я для донечки «ІНФОРМАЦІЯ_8» вибирав саме ОСОБА_5, про те, під час реєстрації донечки у відділі реєстрації актів цивільного стану він перебував на службі (Національний університет оборони України імені Івана Черняховського - артист вищої категорії військового оркестру), тому запис про батька у свідоцтві про народження доньки зроблено зі слів позивачки (матері) відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто її ім'я та по батькові було зазначено «ІНФОРМАЦІЯ_8», прізвища матері «ОСОБА_1».
За життя ОСОБА_5 піклувався про донечку, займався її вихованням, за допомогою свого батька - ОСОБА_2 знайшов для донечки ОСОБА_8 дошкільний навчальний заклад з логопедичними групами № 376, що розташований у Солом'янському районі м. Києва, неподалік від будинку, де вони спільно мешкали та який відвідувала їх донечка з 01 вересня 2013 року. ОСОБА_7 заводив та забирав донечку з садочка, приходив на батьківські збори, приходив на дні відкритих дверей. Забезпечував як позивачку так і доньку матеріально.
ОСОБА_5 ніколи не спростовував свого батьківства та сумніву не піддавав. Вони разом займалися вихованням дитини, разом гуляли, проводили час, їздили разом з донькою до матері ОСОБА_7 в АР Крим м. Євпаторія на відпочинок. Його мати зі своїм теперішнім чоловіком ОСОБА_10, громадянином Німеччини теж приїздили до них в гості в м. Київ. З грудня 2010 і по теперішній час мати ОСОБА_7 мешкає в Німеччині за місцем мешкання свого чоловіка, однак вона неодноразово телефонувала їм, цікавилась їх життям, онукою ОСОБА_8.
Крім того, за час життя ОСОБА_5, 13.01.2015 р. оформив заповіт на донечку ОСОБА_8, а саме на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4, який посвідчено державним нотаріусом Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, що також підтверджує факт визнання себе батьком, однак не встиг вирішити питання щодо реєстрації себе як батька у відділі актів цивільного стану.
Нажаль, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. її цивільний чоловік ОСОБА_5 у віці 44 років раптово помер, про що відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 18.04.2017 р. складено відповідний актовий запис №6294.
19.04.2017 р. її цивільний чоловік ОСОБА_5 кремований в київському крематорії.
Помер ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_4, де вони спільно в трьох мешкали, вели спільне господарство. Причина смерті: цереброваскулярна хвороба, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 18.04.2017 р. за №1214.
Встановлення факту батьківства позивачу необхідно для того, щоб внести відповідні записи до актового запису №2253 від 26.11.2009 р. про народження ОСОБА_8, вказавши в графі «батько» замість «ОСОБА_22» - ОСОБА_2.
Крім того, встановлення вказаного факту позивачу необхідно для податкової служби та нотаріуса, оскільки у пп. 174.22, п.174.2 с. 174 Податкового кодексу України зазначено, що за ставкою, п'ять відсотків оподатковується вартість спадкового майна, особами, які не є родичами першого ступеня споріднення для спадкодавця.
Таким чином, для особи, яка не є членом сім'ї встановлюється ставка оподаткування в розмірі 5% від вартості успадкованого майна. Враховуючи те, що ОСОБА_8 є донькою померлого ОСОБА_5 вона не зобов'язана сплачувати цей спадок.
31.05.2017 р. позивачка звернулась до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини.
У липні 2017 року мати покійного ОСОБА_5 - ОСОБА_3 звернулась із заявою до нотаріуса у якій відмовилась від обов'язкової частки у спадщині на користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
31.07.2017 р. позивачка зверталась із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису по народження дитини у порядку окремого провадження до Подільського районного суду м. Києва. Ухвалу про відкриття провадження не було винесено.
13.10.2017 р. позивачці стало відомо що батько ОСОБА_7 - ОСОБА_2 (відповідач) звернувся до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, а тому має спір про право, який віршується в порядку позовного провадження.
19.10.2017 р. Подільським судом м. Києва за заявою позивачки заяву повернуто в порядку п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.
З урахуванням вищевикладеного, просить суд встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_9 р. - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження, уродженець м. Києва, громадянин України, що проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_6, є батьком - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Києва, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління у м. Києві внести відповідні записи до актового запису № 2253 від 26.11.2009 р. про народження ОСОБА_8, вказавши у графі «батько» замість «ОСОБА_22» - ОСОБА_2.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач, представник позивача в судове засідання 19.04.2018 р. не з'явились, до початку судового засідання представник позивача адвокат - ОСОБА_4 подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином. 16.04.2018 р. через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва було подано заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надіславши суду заяву вх. №4157 від 30.01.2018 р. в якій вказує, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у її відсутності та встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_9 р. ОСОБА_5, її син є батьком ОСОБА_8.
Представник третьої особи - Дев'ятої київської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином. 16.03.2018 р. через канцелярію Деснянського районного суду м Києва надійшла заява заступника завідувача Дев'ятої київської державної нотаріальної контори Фролова А.О., відповідно до якої просять слухати справу у відсутність їх представника згідно чинного Законодавства.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, як орган піки та піклування, подав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без участі представника Служби та винести рішення в інтересах дитини.
Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_14, суду показала, що вона є вчителем-логопедом дитячого садка №376, який відвідувала дитина ОСОБА_8. ОСОБА_5, батько дитини, відвідував садочок, бував на батьківських зборах. Підтвердила суду, що ОСОБА_5 є рідним батьком ОСОБА_8.
Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_15, суду показав, що є сусідом позивача ОСОБА_16 та померлого ОСОБА_5. ОСОБА_7 є рідним батьком ОСОБА_8. ОСОБА_7 часто гуляв з дитиною, мав гарні, теплі відносини.
Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_17, суду показав, що в період з 2005-2009 рік служили разом з ОСОБА_5. Позивача ОСОБА_18 знаю давно, 10 років. Спільна донька ОСОБА_5 та ОСОБА_16 - ОСОБА_8, народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 р. ОСОБА_5 знав, що в нього народилась донька. Їх діти (доньки) ходили в один садочок. ОСОБА_7 водив дитину в садочок. У ОСОБА_8 була затримка в речовому розвитку. Суду підтвердив, що ОСОБА_8 є рідною донькою ОСОБА_5.
Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_19, суду показав, що він є батьком позивача ОСОБА_1. ОСОБА_18 та ОСОБА_5 жили разом з 2009 року спочатку за адресою: АДРЕСА_5, а потім з'їхали в іншу квартиру. Батьком ОСОБА_20 є ОСОБА_5. ОСОБА_8 ходить до першого класу.
Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вислухавши надані пояснення сторін у справі, допитавши свідків,всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з січня 2009 року почала проживати однією сім'єю з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання однією сім'єю у них народилась дитина.
Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 СК України.
13.01.2015 р. ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті розпорядився належну йому на праві власності квартиру під номером АДРЕСА_6 заповів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Цей заповіт посвідченою Кароєвою-Яремчук Тетяною Михайлівною державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 5-8.
ІНФОРМАЦІЯ_9 р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №6294 від 18.04.2017 р.
19.04.2017 р. ОСОБА_5 кремований у київському крематорії.
31.05.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до якої ОСОБА_1, спадкове майно згідно заповіту за свою малолітню дочку, ОСОБА_8 - приймає.
31.05.2017 р. Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 391/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 р. ОСОБА_5.
31.07.2017 р. позивачка зверталась із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису по народження дитини у порядку окремого провадження до Подільського районного суду м. Києва.
30.09.2017 р. ОСОБА_2 (батько ОСОБА_5) звернувся до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
11.10.2017 р. ОСОБА_3 (мати ОСОБА_5) звернулась до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою, відповідно до якої відмовилась від обов'язкової частки у спадщині на користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
19.10.2017 р. Подільським судом м. Києва за заявою позивачки заяву повернуто в порядку п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.
24.01.2018 р. ОСОБА_3 (мати ОСОБА_5) звернувся до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про доповнення до заяви від 11.10.2017 р., відповідно до якої ОСОБА_3, відмовилась від спадщини на користь її онуки, доньки померлого ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановлення факту батьківства позивачу необхідно для того, щоб внести відповідні записи до актового запису №2253 від 26.11.2009 р. в Книзі реєстрації народжень, про народження ОСОБА_8, вказавши в графі «батько» замість «ОСОБА_22» - «ОСОБА_2».
Крім того, встановлення вказаного факту позивачу необхідно для податкової служби та нотаріуса, оскільки у пп. 174.22, п.174.2 с. 174 Податкового кодексу України зазначено, що за ставкою, п'ять відсотків оподатковується вартість спадкового майна, особами, які не є родичами першого ступеня споріднення для спадкодавця.
При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами.
Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до вимог ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цьогоКодексу
Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частинами 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Після всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви, оскільки судом встановлено факт батьківства, а саме що ОСОБА_5 є рідним батьком малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показами свідків.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.4,12,13,76,81,82,83,223,235-241 ЦПК України, ст. ст.126,127,128,134,135 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа - Дев'ята київська державна нотаріальна контора, Відділ реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту батьківства - задовольнити.
Встановити факт, що рідним батьком малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Київ, громадянки України є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець м. Київ, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року у м. Києві.
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 № 2253 від 26 листопада 2009 року, що складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м Києві, зазначивши в графі «батько» - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянин України, уродженець м. Київ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року у м. Києві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: