АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 652/302/17 Головуючий в І інстанції: Дригваль В.М.
Номер провадження: №22-ц/791/478/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 18 січня 2018 року, у складі головуючого судді Дригваль В.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області, Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, визнання недійсним наказів, визнання недійсним права власності на спірну земельну ділянку, скасування державного акту на спірну земельну ділянку, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2017 року ОСОБА_5В звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: зобовязати ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Херсонській області скасувати наказ, серія та номер: 21-5323/18-16-СГ, виданий 10.10.2016 року ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру у Херсонській області; визнати недійсним право власності (державний акт) ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку; скасувати державний акт на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0157; зобовязати Високопільську районну державну адміністрацію Херсонської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32121969 від 31.10.2016 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0157, загальною площею 1,7229 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства.

Свій позов обґрунтував тим, що з 1996 року його сімя обробляла спірну земельну ділянку загальною площею 1,7229 га за кадастровим номером :03:001:0157, вважаючи її своєю на підставі того, що на загальних зборах та засіданнях правління членів колгоспу імені Мічуріна, його бабусі ОСОБА_7 був виділений земельний пай площею 7,06 га в межах території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Але виділити всієї площі 7,06 га в одному місці можливості не було, тому частину земельного паю площею 1,28 га було виділено в іншому місці, тобто на теперішній час у межах вищезазначеної спірної земельної ділянки. Так, влітку 2016 року, до їхньої сімї надійшла інформація, що вищезазначена земельна ділянка не відноситься до виділеного раніше земельного паю його бабусі, і що відокремлена частина цього паю знаходиться в натурі в іншому місці. Таким чином він вирішив приватизувати дану земельну ділянку, з чим і звернувся до Іванівської сільської ради, де йому було надано викопіювання план-схему розташування земельної ділянки. В подальшому він звернувся до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області для передачі йому земельної ділянки, але отримав відмову в звязку з тим, що жодною землевпорядною документацією (схемами землеустрою, впорядкування території, тощо) не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, на підставі п.7 ст.118 ЗК України (невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку). Однак, у вересні 2016 року, він дізнався, що ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Херсонській області задовольнило заяву ОСОБА_3 про відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вважає, що відповідачу ОСОБА_3 незаконно надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою та передачі їй у власність спірної земельної ділянки, тому що його сім'я понад 15-ти років обробляла дану земельну ділянку та вона повинна бути передана саме йому у власність.

Оскаржуваним рішенням від 18 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне зясування обставин справи. Зокрема вказав, що судом вказано не ті підстави, з якими він звертався у позові. Також вказав, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що його заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою подана ним 29 червня 2016 року була зареєстрована 08 липня 2016 року та розглянута по суті 18 серпня 2016 року. Окрім цього зазначив, що судом першої інстанції не враховано покази свідків щодо обробки ним протягом 20 років тієї земельної ділянки, яку отримала у власність ОСОБА_3

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене, оскільки Херсонський апеляційний суд як новоутворений суд свою роботу ще не розпочав, то до утворення останнього його повноваження продовжує здійснювати Апеляційний суд Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,7229 га, кадастровий номер :03:001:0157, яка розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Право власності зареєстровано 31.10.2016 року (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2012 року спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є її сини: ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10. Спадщина складається із земельної ділянки, площею 7,06 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, кадастрові номери земельної ділянки: :04:022:0001, :04:019:0012 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2012 року спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є її сини: ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10. Спадщина складається із земельної ділянки, площею 7,26 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, кадастровий номер земельної ділянки: :04:022:0002 (а.с.11).

Із копії державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 093326 та ІІІ-С № 014108 вбачається, що ОСОБА_8 належали земельні ділянки площею 7,26 га та 7,06 га відповідно, які розташовані на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.12, 13).

У довідці від 14.04.2017 року виконкому Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області вказано, що ОСОБА_5 здійснював плату за користування земельною ділянкою державної власності, яка використовувалася без правовстановлюючих документів та винесення меж земельної ділянки (в натурі на місцевості): 2013 рік 26,70 грн; 2014 рік 26,70 грн; 2015 рік 47,25 грн та 2016 рік 56,70 грн (а.с.16).

Згідно листа Високопільського районного відділу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 20.07.2017 року вбачається, що письмового звернення від сімї ОСОБА_2 щодо надання розяснення для отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства до відділу у Високопільському районі не надходило. При зверненні в усній формі громадянину надалось розяснення, який пакет документів необхідно подати до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Херсонській області, як розпорядника земель (а.с.49).

У відповідь на лист ОСОБА_2 від 17.07.2017 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повідомляє у листі від 20.07.2017 року, що земельна ділянка, яка належала ОСОБА_8 (згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 093326) має кадастровий номер :04:022:0002 та на неї оформлено спадщину на трьох спадкоємців. Вказано, що ця земельна ділянка розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області (контур №80, ділянка №2) та перебуває у спільній частковій власності (а.с.51).

У листі Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 19.07.2017 року вбачається, що сільською радою було предявлено претензію ОСОБА_5 щодо надання ним правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яку він використовував, але на даний час до сільської ради документи не надані. Також повідомили, що громадянка ОСОБА_3 в Іванівську сільську раду щодо надання їй земельних ділянок не зверталася (а.с.52).

У листі Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 19.07.2017 року вказано, що сільська рада надала викопіювання на земельну ділянку для ведення ОСГ площею до 2-х га громадянину ОСОБА_2 від 19.05.2016 року в присутності депутатського корпусу сільської ради батькові ОСОБА_5 та рекомендували звернутися для подальшого оформлення документів до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області (а.с.54).

Згідно копії заяви ОСОБА_2 від 27 червня 2016 року вбачається, що він звернувся до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства. До заяви додано план-схему вільних державних земель Іванівської сільської ради (а.с.175, 176).

Вказана заява була зареєстрована 08.07.2016 року.

У листі №К-5513/0-1565/6-16-СГ від 18 серпня 2016 року ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області вказано, що відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні його заяви на підставі того, що жодною землевпорядною документацією (схемами землеустрою, впорядкування території, тощо) не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (а.с.8).

У листі №11154/0-2414/6-16 від 08 грудня 2016 року ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області вказано, що останнім розглянуто скаргу щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. У листі повідомлено позивачу про те, що на вказаній території не передбачено розміщення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (а.с.14).

05 липня 2016 року ОСОБА_3 подала заяву до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га (а.с.90). До заяви вона додала графічний матеріал щодо місця розташування земельної ділянки (а.с.91).

Вказана заява була зареєстрована 11.07.2016 року.

26 липня 2016 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області наказом № 21-33801/18-16-СГ надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.94).

ОСОБА_3 подала 01.08.2016 року заяву до ФОП ОСОБА_11 про розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки площею 1,7229 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.87).

Того ж дня ФОП ОСОБА_11 погодив із ОСОБА_3 завдання на розроблення проекту землеустрою; зазначено, що підставою цього завдання є наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 26.07.2016р № 21-33801/18-16-СГ та договір на виконання робіт (а.с.88).

Із наказу ОСОБА_4 Управління Держгеокадастру у Херсонській області від 10.10.2016 року вбачається, що цим органом затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 1,7229 га, в тому числі пасовища площею 1,7229 га, кадастровий номер :03:001:0157, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.61).

Із наданого додаткового пояснення ОСОБА_4 Управління Держгеокадастру в Херсонській області від 20.12.2017 року вказано, що земельні ділянки, місце розташування яких зазначено у наданих ОСОБА_5 та ОСОБА_3 документах, не є тотожними, а вони межують між собою (а.с.172).

Тобто, вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_6 Управління Держгеокадастру в Херсонській області не вважало, що ОСОБА_5 просить надати йому саме ту земельну ділянку, яка була надана ОСОБА_3

ОСОБА_12 із земель Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, а саме супутникового фото в кольоровому зображенні, вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0157 загальною площею 1,7229 га (яка надана ОСОБА_3І.), та земельна ділянка, яку згідно заяви просив ОСОБА_5, не є тотожними земельними ділянками (а.с.174).

Згідно з положеннями ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (ч.1). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2).

Відповідно до ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.1); рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч.2); громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) (ч.6); відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7); проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.8).

Відповідно до п."б" ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

За положеннями ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, повноважним органом щодо надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів є територіальні управління Держгеокадастру.

Згідно із ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач визнає у своєму запереченні, що позивач самовільно користується наданою їй спірною земельною ділянкою. Однак, на думку колегії суддів, цей факт зовсім і не підтверджує ту обставину, що позивач вказував у своїй заяві про надання земельної ділянки саме цю земельну ділянку, оскільки це заперечує ГУ Держгеокадастру в Херсонській області та вбачається з доданого до заяви позивача про надання землі викопіювання.

Позивач зазначає, що його сімя обробляє спірну земельну ділянку площею 1,7229га (корисної 1,28 га) за кадастровим номером :03:001:0157 без землевпорядної документації.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_5 подана 27.06.2016 року (зареєстрована 08.07.2016 року) та відповідачем ОСОБА_3 подана 05.07.2016 року (зареєстрована 11.07.2016 року) заяви до Держгеокадастру щодо отримання дозволу на розробку землеустрою. До вказаних заяв вони надали викопіювання та графічні матеріали із зображенням земельних ділянок, які вони бажали.

Так, на графічному матеріалі, який подала ОСОБА_3, темним кольором зображена земельна ділянка, а також місце її розташування на території Іванівської сільської ради, що графічно співпадає із подальшою документацією щодо цієї земельної ділянки, яку потім було оформлено відповідачці ОСОБА_3 Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер : :03:001:0157.

В той же час, позивач ОСОБА_5 при поданні заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки вказав саме 1,0 га та надав викопіювання із зображенням земельної ділянки площею 1,0 га (згідно документації, яка була надана до суду на запит від 16.11.2017 року), де не досить чітко зображено бажану земельну ділянку, зображено останню, яка не межує із тією, що вже є у спільній власності родини позивача. Тобто, на викопіюванні позначена не спірна земельна ділянка, яка наразі має кадастровий номер :03:001:0157 (яка надана ОСОБА_3І.), а яка межує із останньою зі сторони сходу).

В результаті зазначеного ОСОБА_5 було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення землевпорядної документації, оскільки із наданих документів не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Отже, на думку колегії суддів, Держгеокадастром розглядались заяви щодо надання дозволів на розробку проектів землеустроїв різних земельних ділянок. При цьому колегія суддів враховує твердження позивача щодо обробки протягом 15 років іншої земельної ділянки (що наразі має кадастровий номер :03:001:0157 і яка належить ОСОБА_3І.), проте це не є належним доказом того, що при поданні заяви позивач зазначав саме її. Відтак, у зв'язку із тим, що документально не підтверджено позивачем подання заяви саме щодо земельної ділянки, яка наразі знаходиться у власності відповідача ОСОБА_3, то відсутні підстави для визнання недійним державного акту на право власності та задоволення позову в цілому.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на земельну ділянку відповідачем ОСОБА_3 набуто у спосіб, не заборонений чинним законодавством України, та відсутні правові підстави для визнання недійсним права власності (Державний акт) відповідача ОСОБА_3 Крім того, суд виходив з того, що позивач не в повній мірі обґрунтував свої позовні вимоги, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження свого права на отримання земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_3 На думку суду першої інстанції вказане не дає правових підстав для скасування державного акту на право власності земельної ділянки ОСОБА_3 та визнання за позивачем. права власності на спірну земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на всебічному і повному досліджені наданих заявником доказах. Наданими позивачем доказами не доведено факт того, що при поданні ним заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки він мав на увазі саме земельну ділянку, яку бажала отримати та потім отримала відповідач ОСОБА_3, а також що про це достеменно знав відповідач ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Херсонській області. Останній заперечив це і послідовно зазначав, що з заяви позивача на отримання земельної ділянки від 27.06.2016 року (зареєстрована 08.07.2016 року) ним було зроблено висновок про те, що позивач бажає отримати зовсім іншу земельну ділянку, ніж ту, яку пізніше отримала ОСОБА_3 і яка розташована поряд. Матеріали справи не містять доказів протилежного, а саме того, що вказаний відповідач, свідомо знаючи, що позивач бажає отримати спірну земельну ділянку і подав заяву щодо цього, тим не менше розглядав питання щодо іншої земельної ділянки, діючи умисно або з необережності, сплутавши земельні ділянки.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на подання ним заяви щодо земельної ділянки першочергово, її реєстрацію 08.07.2016р та її розгляд по суті 18.08.2016р, тобто вже після вирішення питання щодо ОСОБА_3 (26.07.2016р), а також посилання на неврахування судом показів свідків щодо обробки ним протягом 20 років спірної земельної ділянки (яку отримала у власність ОСОБА_3І.), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують встановлені судом факти відносно правомірності дій відповідачів. При цьому останній довід скаржника відносно обробки протягом 20 років спірної земельної ділянки не впливає на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки цей факт не був предметом розгляду відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Херсонській області при вирішенні питання через те, що вказаний відповідач обґрунтовано мав на увазі зовсім іншу земельну ділянку.Також, підлягають відхиленню й посилання скаржника на зазначення в рішенні не тих підстав, з якими він звернувся до суду, оскільки це не відповідає дійсності.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.367,п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 17 травня 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_13

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_14

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1