Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 31 жовтня 2003 р. шлюбу, від якого вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через непорозуміння між ними, постійні сварки, втрату почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з січня 2017 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності та розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Відповідачем до початку судового засідання подана письмова заява, в якій вона просила вищевказану справу розглянути за її відсутності, з позовними вимогами позивача згодна у повному обсязі, просила позов задовольнити, вказавши про припинення шлюбних відносин з позивачем з січня 2017 р., відсутність спору про поділ майна між ними, заперечення проти примирення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1649, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 31.10.2003 р.

Від подружніх відносин сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2017 р. через непорозуміння між нами та постійні сварки, втрату почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи діти мешкають з відповідачем, проти чого не заперечує позивач.

Спору про розподіл майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 31.10.2003 року № 1649, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись п. 9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 206 ч.4, 258, 263, 264-265, 353 ЦПК України (2017 р.),

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2), зареєстрований 31 жовтня 2003 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1649, що мають двох малолітніх дітей.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 31.10.2003 р. № 1649, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова