Справа №442/8790/17
Провадження №2/442/615/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що йому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зареєстрованими в зазначеній квартирі, але більше десяти років до сьогоднішнього дня не проживають в зазначеній квартирі та не приймають участі у витратах на її утримання. На даний час відповідачі не проживають у квартирі вже більше 10 років, що підтверджується Актами обстеження їх фактичного проживання за вказаною адресою. Так як вони не проживають у будинку, однак залишаються там зареєстрованими, вони змушені за них сплачувати витрати по утриманню житла, не можуть зробити субсидію, добровільно знятись з реєстраційного обліку вони не бажають, тому у них виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився, однак від нього поступила заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, в частині визнання ОСОБА_3 втратившим право на житло просить залишити без розгляду, в частині визнання ОСОБА_4 втратившою право на житло просить задоволити, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_5 не з»явилася, однак він неї поступила заява, в якій просить слухати справу у її відсутності, в частині визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням просить задоволити, в решті заявлених вимог просить відмовити, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивачів на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, не повідомивши причин, хоча були своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання через повідомлення на сайті суду. Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленими про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із Свідоцтва про права власності на квартиру від 23.12.1994 р., ОСОБА_2, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, розташована за адресою АДРЕСА_2.

Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується Актом за №31 про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 20.07.2017р., складених комісією Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галина», згідно яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з жовтня 2006 року по день обстеження не проживає.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні в частині визнання ОСОБА_4 підлягають до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_4 протягом тривалого часу, тобто з жовтня 2006 року і по даний час у спірній квартирі не проживає, не приймає участі в її утриманні, особистих речей або речей повсякденного використання, які б належали останній немає, що створює для позивача незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_4 втратившою право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №99 по вул.Мельника,8 в м.Стебнику, Львівської області, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №99, що знаходиться у будинку №8, розташованого по вул.Мельника в місті Стебнику, Львівської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 судові витрати в користь позивача ОСОБА_1, тобто судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гарасимків Л.І.