Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1371/18 Головуючий у 1-й інст. Скиба М. М.
Категорія 81 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №274/1371/18 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року в частині забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Скиби М.М. в м. Бердичів,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, а саме на Ѕ частини будинку, загальною площею 146,9 кв.м., загальна вартість нерухомого майна становить 443212 грн, що знаходиться по вул. Котляревського, 16 у м. Бердичів Житомирської області та на Ѕ частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0072, яка розташована за тією ж адресою. Заяву обґрунтовував тим, що має намір звернутися до суду із позовом про стягнення простроченої заборгованості у розмірі 1762783 грн, згідно договору позики, укладеного між сторонами 19.02.2018 року.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на майно, котре належить ОСОБА_2, а саме: на Ѕ частину будинку загальною площею 146,9 кв.м., житлова площа 61.7 кв.м., загальна вартість нерухомого майна становить 443212 грн, яке знаходиться за адресою вул. Котляревського, 16 у м. Бердичів Житомирської області та на Ѕ земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Котляревського, 16 у м. Бердичів Житомирської області, кадастровий номер: :01:012:0072. Застосовано зустрічне забезпечення позову. Визначено ОСОБА_1, розмір зустрічного забезпечення у сумі 176278 грн 30 коп. та зобов`язано позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову та постановити нову про відмову у задоволенні такої заяви. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу, про достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення, не було також надано суду жодних доказів, які б свідчили про намір ОСОБА_2 відчужити Ѕ частини будинку та Ѕ частини земельної ділянки, на які було судом накладено арешт.

Ухвала суду першої інстанції в частині зустрічного забезпечення позову не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в порядку ч.2 ст.149 ЦПК України, шляхом накладення арешту на майно, котре належить ОСОБА_2, а саме: на Ѕ частини будинку, загальною площею 146,9 кв.м., житлова площа 61.7 кв.м., загальна вартість нерухомого майна становить 443212 грн, яке знаходиться за адресою вул. Котляревського, 16 м. Бердичів Житомирської області та на Ѕ частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Котляревського, 16 м. Бердичів Житомирської області, кадастровий номер: :01:012:0072. Зазначав, що має намір звернутися до суду із позовом про стягнення простроченої заборгованості у розмірі 1762783 грн із ОСОБА_2 за договором позики, укладеного між сторонами 19 лютого 2018 року, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та поновлення його порушених прав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із приписів статей 149, 150, 153 ЦПК України та розяснень викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

У матеріалах справи наявний договір позики від 19.02.2018 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно умов якого, ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 1863783 грн. А також, із державного акта серії ЯБ №86197 на право власності на земельну ділянку видно, що ОСОБА_2 є власником Ѕ земельної ділянки площею 1000 кв.м., що розташована по вул. Котляревського, 16 у м. Бердичів Житомирської області та згідно із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником Ѕ частини будинку, загальною площею 146,9 кв.м., розташованого по вул. Котляревського,16 у м. Бердичів, Житомирської області.

Судом першої інстанції правильно застосовано положення п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Таким чином, на підставі вищенаведеного, вбачається, що між сторонами дійсно може виникнути спір, а тому, заявлений позивачем вид заходу забезпечення позову у вигляді арешту на майно відповідача є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, що призведе до порушення майнового права ОСОБА_1

Судом першої інстанції було повно зясовано усі обставини по справі, обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1, позовним вимогам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді