Справа №489/929/18 03.05.2018
Провадження №22-ц/784/736/18
Провадження №22ц/784/736/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2018 року м. Миколаїв

Справа № 489/929/18

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О.., Коломієць В.В.

із секретарем - Гавор В.Б.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за поданням

заступника начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Інгульський ВДВС)

про визначення частки у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_3,

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. 5 березня 2018 року в приміщенні цього ж суду, повний текст якої складено 16 березня 2018 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року заступник начальника Інгульського ВДВС звернувся до суду із поданням про визначення частки у спільному майні подружжя боржника ОСОБА_3

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні Інгульського ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №51792229 до складу якого входить: виконавче провадження № 26635953 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду № 2а-8977/10/1470 від 21 лютого 2011 року про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Ленінського району заборгованості по сплаті єдиного податку у сумі 517,52 грн. ( постанова про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2011 року); виконавче провадження № 51646950 з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва № 1-115/10 від 28 січня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 20 510,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_5 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 13 липня 2016 року).

В ході виконавчого провадження було встановлено, що у боржника відсутні доходи, грошові кошти та майно, за рахунок яких могла б бути погашена заборгованість. Та встановлено, що за ОСОБА_4, з якою боржник перебуває у шлюбі з 21 листопада 2015 року, зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2004 року випуску, червоного кольору, кузов (шасі) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 та отримано свідоцтво про право власності 26 грудня 2017 року.

Оскільки боржник ухиляється від виконання судових рішень, заявник просив визначити частки ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_4, а саме транспортному засобі ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2004 року випуску, червоного кольору, кузов (шасі) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року подання заступника начальника Інгульського ВДВС задоволено. Визнано частку ОСОБА_3 у розмірі ? у праві спільної власності на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2004 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, просила її скасувати та відмовити у задоволенні подання ВДВС. Зазначала, що автомобіль, придбано хоча в період шлюбу, але за її особисті кошти, а тому є її особистою власністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частинами 5,6 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з частиною 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні Інгульського ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №51792229 до складу якого входить: виконавче провадження № 26635953 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду № 2а-8977/10/1470 від 21 лютого 2011 року про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на користь місцевого бюджету Ленінського району заборгованості по сплаті єдиного податку у сумі 517,52 грн.; виконавче провадження № 51646950 з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва № 1-115/10 від 28 січня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 20 510,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_5

В ході виконавчого провадження було встановлено, що боржник не працює, не отримує пенсію, відсутні відомості про джерела отримання доходів та про відкритті на його ім'я рахунки (а.с. 13-14).

Відповідно до результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 21 вересня 2017 року, за боржником не зареєстровано рухомого майна (а.с. 12).

Згідно відповіді з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на запит державного виконавця від 29 січня 2018 року за вих. № 2916 виявлений актовий запис про шлюб за № 902 від 21 листопада 2015 року складений Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом першої інстанції також встановлено, що дружина боржника ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2017 року придбала транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO Т131101299, 2004 року випуску, червоного кольору, кузов (шасі) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 19) та отримала свідоцтво про право власності.

За такого, з врахуванням положень ст. 60 СК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та частка боржника становить ? частину.

Доводи ОСОБА_4 про те, що спірний автомобіль є її особистою власністю, оскільки придбаний за її особисті кошти, які належали їй до укладання шлюбу з ОСОБА_3 , колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Надана ОСОБА_4 довідка ПАТ «ПриватБанку» про те, що остання станом на 6 травня 2008 року мала на рахунку 92 685 грн. 56 коп., які були зняті з вказаної картки 6 травня 2008 року, не можуть бути достатніми доказами наявності цих коштів станом на час придбання автомобіля, тобто на 26 грудня 2017 року, оскільки між зазначеними подіями пройшов досить тривалий час.

Не можна вважати й належними доказами надані апелянтом розписки про отримання нею боргу у жовтні 2017 року від ОСОБА_7 за договором позики від 6 травня 2008 року, оскільки зазначений доказ не може свідчити про те, що саме ці кошти були витрачені ОСОБА_4 на придбання автомобіля у грудні 2017 року.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 4 травня 2018 року