Провадження № 2/712/235/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення по справі посмертної судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: Чи спроможна була ОСОБА_4 з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально психологічних властивостей, стану здоровя, рівня розумового розвитку та умов мікро-соціального середовища (залежність, погроза, омана тощо) усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою керувати ними і передбачати їх наслідки станом на момент складання заповіту 08.04.2004 року.

Позивач та представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримали.

Відповідачка та її представнки адвокат ОСОБА_5 та за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання, вказували на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_4 на момент вчинення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно до ст.103 ЦК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч.1). Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч.2).

Як вбачається зі змісту позовних вимог та обставин, на яких вони ґрунтуються, позивач покликається на ст.225 ЦК України.

Верховний суд України в п.16 Постанови Пленуму № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд відповідно до статті 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Разом з тим, позивачем заявлений інший вид експертизи, яка не може відповідати вищенаведеним розясненням ВСУ, оскільки здатність усвідомлювати значення своїх дій в контексті ст.225 ЦК України може бути повязано саме з оцінкою експертом психічного стану особи, а не з психологічними дослідженнями середи проживання ОСОБА_4, загального стану її здоровя та емоційного стану.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання позивача та представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.102, 103, 105, 110 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача та представника позивача ОСОБА_3 про призначення посмертної судово-психологічної експертизи.

Ухвала в окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Є. Троян