АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/4506/16-ц 22-ц/774/465/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/4506/16

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони

позивач: ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року, яке постановлено суддею Щеняєвою І.Б. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення, в обґрунтування якого зазначила, щов ніч з 10 на 11 грудня 2014 року, відповідачами, які постійно мешкають у квартирі АДРЕСА_1, було здійснено затоплення належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1. Факт належності позивачу квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №с-1006 від 19.06.1998 року. Факт затоплення підтверджується актом, б/н від 15.12.2014 року, складеним представниками ТОВ «Житлосервіс-КР».

Позивач просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 79681,00 грн. заподіяну в наслідок затоплення її квартири, моральну шкоду в розмірі 4000 грн., витрати за проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 2000 грн. та витрати на лікування в розмірі 926,75 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено неповне з'ясування обставин справи та не надано належної оцінки наданим нею доказам.

Позивач посилається на те, що факт затоплення її квартири відповідачами підтверджується актом, б/н від 15.12.2014 року, складеним представниками ТОВ «Житлосервіс-КР».

Зауважує, що в день затоплення свої квартири відповідачами, вона відразу почала стукати у їх квартиру,але останні не відчиняли свої вхідні двері. Пізніше відповідачі взагалі не бажали спілкуватись з нею з приводу затоплення. Враховуючи той факт, що своїми діяннями відповідачі завдали значної шкоди рухомому та нерухомому майну позивача, із відповідною заявою, вона звернулась до Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області. У грудні 2014 року вона отримала від міліції листа, вих. №31/ЖЕО-3530 від 17.12.2014 року, в якому їй було повідомлено, що відносини, що склались між нею та відповідачами є цивільно-правовими та було рекомендовано звернутись до Саксаганського районного суду із відповідною позовною заявою.

Вважає, що розмір спричиненої їй матеріальної шкоди складає 79681,00 грн. згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 4-16, яким встановлено вірогідній розмір матеріальної шкоди (вартість пошкоджень) з урахуванням вартості матеріалівАДРЕСА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1.

Крім того позивач зауважує на тому, що діями відповідачів їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 4000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_5.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_5.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 та членам її сім'ї ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З акту б/н від 15.12.2014 року, складеного представниками ТОВ «Житлосервіс-КР» за участі майстра дільниці 5/23 ОСОБА_10, слюсарів-сантехників ОСОБА_11, ОСОБА_12 та мешканця АДРЕСА_1, вбачається, що за зверненням мешканця квартири АДРЕСА_1 з приводу затоплення було проведено обстеження вказаної квартири.

Актом встановлено, що здійснювалась самостійна заміна стояка холодної води в квартирі 45 її мешканцями з металевого на пластиковий з встановленням з'єднувальної муфти. Внаслідок експлуатації труб стався порив з'єднувальної муфти Ф25. Заміна стояка здійснювалась понад 3 років. Внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1 в кімнаті на шпалерах маються плями, на лінолеумі на підлозі - вздуття, в коридорі на стінах плями від затоплення, лінолеум на підлозі місцями взутий, в спальні на стелі і на стінах плями, підлога місцями піднялась, в другій спальні на стінах плями від затоплення; на кухні на стелі плями, пошкодження штукатурки та побелки (а.с.8-8 зворот).

Згідно відповіді, наданої Саксаганським РВ від 13.12.2014 року, за зверненням ОСОБА_13 з приводу затоплення її квартири АДРЕСА_1 в Саксаганському РВ КМУ зареєстрований матеріал до ЖЕО № 16480 від 13.12.2014 року та останній повідомлено, що між нею та ОСОБА_3, яка мешкає в квартирі АДРЕСА_1 цивільно-правові відносини. (а.с.9)

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 4-16, вірогідній розмір матеріальної шкоди (вартість пошкоджень) з урахуванням вартості матеріалівАДРЕСА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, визначений на дату дослідження (січень 2016 року) складає 79681 грн. (а.с.10-13).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів вини відповідачів в затопленні квартири позивача.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відтак тягар доведення відсутності вини покладається на відповідача.

Як вбачається з акту б/н від 15.12.2014 року, який складено представниками ТОВ «Житлосервіс-КР» за участі майстра дільниці 5/23 ОСОБА_10, слюсарів-сантехників ОСОБА_11, ОСОБА_12 та мешканця АДРЕСА_1, в квартирі 45 здійснювалась самостійна заміна стояка холодної води її мешканцями з металевого на пластиковий з встановленням з'єднувальної муфти. Внаслідок експлуатації труб стався порив з'єднувальної муфти Ф25. Заміна стояка здійснювалась понад 3 років. Внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1 в кімнаті на шпалерах маються плями, на лінолеумі на підлозі - вздуття, в коридорі на стінах плями від затоплення, лінолеум на підлозі місцями взутий; в спальні на стелі і на стінах плями, підлога місцями піднялась, в другій спальні на стінах плями від затоплення; на кухні на стелі плями, пошкодження штукатурки та побелки (а.с.8-8 зворот),

Отже, на думку колегії суддів, позивач по справі довела той факт, що затоплення квартири відбулось з вини відповідачів по справі, в той час як, посилання відповідачів лише на те, що складений акт б/н від 15.12.2014 року представниками ТОВ «Житлосервіс-КР» та мешканцем квартири АДРЕСА_1 не відповідає вимогам встановленим законом, не знімає з них відповідальності, як власників квартири, які не спростували того факту, що шкоди позивачу завдано не з їх вини.

Крім того, відповідачами по справі не заявлялось клопотань про проведення по справі експертизи з метою встановлення факту відсутності їх вини в затопленні, в той час, як відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення по справі, ст.ст. 12,81 ЦПК України, в редакції 2017 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Та обставина, що відповідачі заперечують проти акту та факту затоплення квартири позивача, не може бути підставою для звільнення їх від відповідальності, оскільки ними не доведено належними та допустимими доказами відсутності їх вини у затопленні квартири, що належить позивачу та факту затоплення квартири позивача іншими мешканцями.

Натомість зазначений акт підписаний, затверджений майстром участка та не спростований, а отже може бути покладений в основу висновку про причини затоплення квартири позивача.

Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження № 4-16, вірогідній розмір матеріальної шкоди (вартість пошкоджень) з урахуванням вартості матеріалівАДРЕСА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, визначений на дату дослідження (січень 2016 року) складає 79681 грн. (а.с.10-13), отже колегія судді приходить до висновку, що розмір майнової шкоди спричиненої позивачу становить саме 79681 грн., оскільки відповідачами визначений розмір, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент постановлення рішення по справі, ст.ст. 12,81 ЦПК України, в редакції 2017 року, не спростований.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі в солідарному порядку.

Також, з огляду на положення ст. 23, 1167 ЦК України, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди. Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, в результаті затоплення з вини відповідачів квартири позивача, остання перенесла хвилювання, в зв'язку з чим в неї відбулось загострення гіпертонічної хвороби, та вона була змушена звернутись до лікарні. Крім того, відповідачі протягом тривалого часу ігнорували вимоги позивача, жодним чином не намагались відшкодувати їй ані матеріальну ані моральну шкоду, та уникають будь-якого спілкування.

Враховуючи надані пояснення та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що стягнення моральної шкоди у розмірі 4000 грн. відповідатиме вимогами розумності та справедливості.

Крім того, з відповідачів по справі, в рівних частинах підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, а саме: витрати на проведення будівельно-технічного дослідження (а.с.14).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача, в рівних частинах, підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції та за подання апеляційної скарги.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 79681 грн. заподіяної в наслідок затоплення її квартири, та в рівних частинах: 2000 грн. сплачених за проведення будівельно-технічного дослідження, по 1000 грн. з кожного, моральної шкоди в розмірі 4000 грн., по 2000 грн. з кожного, судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 886 грн. 08 коп., по 443 грн. 04 коп. з кожного, та судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 952 грн. 70 коп., по 476 грн. 35 коп. з кожного.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 79681 (сімдесят дев'ять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. заподіяну в наслідок затоплення її квартири та в рівних частинах: 2000 (дві тисячі) грн. сплачених за проведення будівельно-технічного дослідження, по 1000 грн. з кожного, моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., по 2000 грн. з кожного, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 886 (вісімсот вісімдесят шість) грн. 08 коп., по 443 грн. 04 коп. з кожного, судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 952 (дев'ятсот п'ятдесят дві) грн. 70 коп., по 476 грн. 35 коп. з кожного.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: