Справа № 540/316/17
Номер провадження 2/540/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання в будинку без реєстрації місця проживання та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

у квітні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з квітня 2001 року вона переїхала на постійне місце проживання до своєї матері ОСОБА_2 в будинок за адресою: с. Дмитрівка Машівського району, вул. Братів Литвинів, 46а, де безперервно проживала і проживає на даний час. Місця реєстрації при переїзді вона не змінювала і залишається зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 а, кв. 85. У червні 2010 року мама померла, а вона залишилася проживати у будинку, який у 1991 році у ОСОБА_3 придбав цивільний чоловік матері ОСОБА_4. В 1992 році ОСОБА_4 помер, після його смерті спадщина не відкривалася, а її мати ОСОБА_2, продовжувала проживати в даному будинку до дня смерті, 02.06.2010 року. Інші особи, крім ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в даному будинку з моменту його придбання і до даного часу не реєструвалися. Після смерті мами вона продовжувала проживати у ньому, добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватися даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його до цього часу, робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні платежі. Таким чином, вона безперервно та постійно проживає у вказаному будинку більше 15 років. Вважає, що вона добросовісно заволоділа ним та продовжує відкрито, безперервно володіти ним, у звязку з чим вирішила набути права власності на будинок за набувальною давністю та змінити місце реєстрації. Однак у неї виникли перешкоди, оскільки в будинку вона проживала без реєстрації, а факт проживання може бути встановлено лише рішенням суду. У звязку з викладеним, позивач просить встановити факт її постійного проживання в житловому будинку за адресою: с. Дмитрівка Машівського району, вул. Братів Литвинів, 46а, без реєстрації місця проживання в період з квітня 2001 року і по даний час та визнати за нею право власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

У судове засіданні представник позивача ОСОБА_5 не зявився, надав заяву (а.с.102), у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Будучи пристунім в судовому засіданні 14.03.2018 року позов підтримав та просив його задовольнити, пояснивши, що вони з дружиною - позивачем по справі, більше 20 років проживають в будинку по вулиці Литвинів в с.Дмитрівка та іншим шляхом оформити право власності на будинок не мають можливості, спадкоємців у померлого ОСОБА_4 немає.

Відповідач у судове засіданні не зявився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.46).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що 02.06.2010 року у с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області померла ОСОБА_2, мати позивачки по справі ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 151580 від 04 червня 2010 року (а.с.14), копією свідоцтва про народження серії І-А № 677719 від 24 березня 1947 р. (а.с.12) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФС № 302166 від 30 грудня 1976 р. (а.с.13).

Згідно довідок виконкому Дмитрівської сільської ради від 02.03.2017 р. № 02-38/97, а також від 09.03.2017р. № 02-38/112, згідно по господарської книги № 7, особовий рахунок № 290 по Дмитрівській сільській раді, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.07.1991 року разом із гр. ОСОБА_4 та вели спільне господарство. ОСОБА_4 12.09.1992 року помер (а.с.20, 22).

За довідками виконкому Дмитрівської сільської ради від 02.03.2017 р. № 02-38/96, а також від 09.03.2017р. № 02-38/111, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала без реєстрації згідно по господарської книги № 4 особовий рахунок № 0335-2 в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області в будинку по місцю фактичного проживання іі матері ОСОБА_2, з квітня 2001 року та проживає по теперішній час. Згідно по господарської книги № 7, особовий рахунок № 290 по Дмитрівській сільській раді, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,09 га надана в користування гр. ОСОБА_4 (а.с.19,21).

Як вбачається з акта обстеження від 31 березня 2017 року, комісія у складі депутата Дмитрівської сільської ОСОБА_6, сусідів - ОСОБА_7, ОСОБА_8, провівши обстеження житлових умов проживання ОСОБА_1 виявили, що вказана громадянка та гр. ОСОБА_5 дійсно проживають у житловому будинку за адресою: с. Дмитрівка, вул. Братів Литвинів, 46а, Машівського району Полтавської області, ведуть спільно господарство, доглядають за вказаним будинком та утримують його в належному стані. Зі слів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за даною адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають постійно з квітня 2001 року (а.с.23).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, кожна окремо, показали, що родина ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 більше 26 років обробляють город, тримають господарство.

Згідно копій квитанцій (а.с.89-92) позивач сплачує комунальні послуги по спірному будинку.

09 лютого 2017 року на замовлення ОСОБА_1, позивача у справі, ПП Полтавським БТІ «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 46а по вулиці Братів Литвинів у с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, відомості про власника у ньому відсутні (а.с.24-26).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 84423775 від 06.04.2017, відомості про право власності на житловий будинок № 46а в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, по вулиці Братів Литвинів, у реєстрі відсутні (а.с.29).

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається в порядку визначеному законом.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормою ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно частини 4 статті 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Статтею 344 ЦК України регламентовано, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Крім того, ч. 8 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оскільки ЦК України набрав чинності 01.01.2004, норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01.01.2001.

Як убачається, від дати смерті ОСОБА_4 та на час подання даного позову, орган місцевого самоврядування не заявляв вимог щодо визнання спадщиною відумерлою, в порядку передбаченому статтею 1277 ЦК України, хоча і було відомо про смерть у 1992 році, про заперечення проти задоволення позову не заявив та не вказував на підстави, які можуть перешкоджати у постановленні такого рішення суду.

Крім того, як убачається з наданої державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори та Полтавським обласним державним нотаріальним архівом (а.с.81,82,107), спадкова справа після померлого ОСОБА_4 не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Таким чином, судом установлено, що позивач у справі добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме житловим будинком по вул. Братів Литвинів, 46а в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, який згідно договору купівлі-продажу належав померлому ОСОБА_9, протягом останніх 15 років - терміну, яким охоплюється передбачений законом для можливості застосування положень ст. 344 ЦК України строк, а відтак, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 209-241, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання в будинку без реєстрації місця проживання та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, вул. Братів Литвинів, 46а, без реєстрації місця проживання в період з квітня 2001 року по даний час.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, вул. Братів Литвинів, 46а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Парфеново Спас-Деменського району Калузької області, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт громадянина України серія ВМ №001106, виданий Богунським РВ УМВСУкраїни в Житомирській області 04.07.1995 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач Дмитрівська сільська рада Машівського району Полтавської області, місце знаходження: 39440, с. Дмитрівка, вул. Лесі Українки,34 Машівський район Полтавська область, .

Суддя С.М.Косик