Справа № 727/1141/18
Провадження № 2/727/589/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1 розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору перший відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору перший відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи позовні вимоги тим, що на виконанні у 1-му відділі державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №18579014 з примусового виконання виконавчого листа №2-131 від 02.04.2010 року, виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу (частини коштів, які отримані як компенсація за знищене повінню майно) у загальній сумі 237 308,00 грн. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02.04.2010 року по цивільній справі №2-131 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті частини коштів, які отримані як компенсація за знищене повінню майно в розмірі 237 308,00 грн. 21.02.2014 року боржник ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем за заповітом, яка своєчасно прийняла спадщину є ОСОБА_2 Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області №726/1172/15-ц заяву відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області про заміну сторони виконавчого провадження №18579014 було задоволено і замінено померлого боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_2 Постановою державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 05.07.2017 року було накладено арешт на майно боржника і на все нерухоме майно, в тому числі квартиру №33 і нежиле приміщення ХХіХ пл. 2,30 в.м. по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці. 06.07.2017 року Новоселицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області виконавче провадження №18579014 з примусового виконання виконавчого листа №2-131 від 02.04.2010 року, виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у загальній сумі 237 308,00 грн. було передано до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. 11.09.2017 року державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області було повторно винесено постанову про арешт майна боржника, і на все нерухоме майно ОСОБА_2 знову було накладено арешт.

Вважає, що наявність арешту на вищевказане нерухоме майно порушує її права та законні інтереси, просить позовні вимоги задовольнити та зняти арешт з нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_2 та її інтересах представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в наданій суду заяві просить справу розглянути у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомила.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору представник 1-го відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі с/Радою Мамалига Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №28 з громадянкою ОСОБА_3 (а.с.16), який було розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.18).

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02.04.2010 року по цивільній справі №2-131 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті частини коштів, які отримані як компенсація за знищене повінню майно в розмірі 237 308,00 грн.

20.02.2014 року боржник ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, і спадкоємцем за заповітом, яка своєчасно прийняла спадщину є позивач ОСОБА_2, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.17).

У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником: кварири №33 будинку №116 по проспекту Незалежності в м.Чернівці загальною площею 67,60 кв.м, житловою площею 40,00 кв.м. (а.с.20), нежилого приміщення ХХІХ площею 2,30 кв.м. в будинку №116 по проспекту Незалежності в м.Чернівці (а.с.21-24).

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області по справі №726/1172/15-ц від 15.07.2015 року, заяву відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області про заміну сторони виконавчого провадження №18579014 було задоволено і замінено померлого боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_2 (а.с.9-10).

На даний час на виконанні у 1-му відділі державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №18579014 з примусового виконання виконавчого листа №2-131 від 02.04.2010 року, виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу (частини коштів, які отримані як компенсація за знищене повінню майно) у загальній сумі 237 308,00 грн.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.01.2018 року вбачається, що постановою державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 05.07.2017 року накладено арешт на майно боржника і на все нерухоме майно, в тому числі квартиру №33 і нежиле приміщення ХХіХ пл. 2,30 в.м. по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці, було накладено арешт.

06.07.2017 року Новоселицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області виконавче провадження №18579014 з примусового виконання виконавчого листа №2-131 від 02.04.2010 року, виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у загальній сумі 237 308,00 грн. було передано до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Постановою від 11.09.2017 року державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області повторно накладено арешт на майно боржника, і на все нерухоме майно ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Частиною 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Судом установлено, що квартира №33 і нежиле приміщення ХХІХ пл. 2,30 в.м. по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвами про право власності серія САС №738616, серія САС 738615, виданими 26 листопада 2009 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на підставі рішення №835/22 від 24 листопада 2009 року (а.с.20-24).

Вказане майно рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.04.2012 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30.05.2012 року (а.с.14-15), згідно яких ОСОБА_2 правомірно набула право власності на спірну квартиру і таке право на новостворене нерухоме майно виникло після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не є їх спільним майном, а є приватною власністю ОСОБА_2 та не належало за життя боржнику ОСОБА_4 на праві власності.

21.02.2014 року боржник ОСОБА_4 П,Ф. помер, однак за життя надав заповіт позивачу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

В ст. 1216 ч.1 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ч. 1 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вимогами ст. 82 ч. 4 ЦПК України визначено, що обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 1281 ч.2, 3, 4 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, відповідач ОСОБА_3 як кредитор спадкодавця ОСОБА_4 не своєчасно звернулась із вимогою до спадкоємця позивача ОСОБА_2 про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_4 помер 20.02.2014 року, а дії про заміну сторони виконавчого провадження були проведенні лише в липні 2015 року.

Відповідно до ст. 1282 ч.1, 2 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, обовязком спадкоємця є задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, отриманого у спадщину, а не в межах майна, яке є його приватною власністю.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Передбачено ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В п.2. Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду грунтується, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004 (у справі N 1-33/2004).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст.ст. 1, 19, 32, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 173 СК України, ст.ст. 319, 321, 391, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору 1-ий відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна:

-квартири №33, загальною площею 67,60 кв.м., житловою площею 40,00 кв.м., що розташована по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці;

- нежилого приміщення ХХІХ пл. 2,30 кв.м. по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці, та належать ОСОБА_2 на праві приватної власності та зобовязати 1-ий відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління у Чернівецькій області провести дії щодо зняття арешту з квартири №33, загальною площею 67,60 кв.м., житловою площею 40,00 кв.м., що розташована по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці; нежилого приміщення ХХІХ, пл. 2,30 кв.м. м. Чернівці по проспекту Незалежності, будинок №116 в місті Чернівці, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, накладеного постановою про арешт майна боржника № 18579014 від 05.07.2017 року та від 11.09.2017 року за записами про обтяження: 22267351; 21246222 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.04. 2018р.

Суддя Слободян Г.М.