Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/186/18
Провадження № 2/433/214/18
25.04.2018 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Зобовязання щодо погашення заборгованості виконані не були, тому станом на 12.01.2018 року виникла заборгованість, яка становить 18 140 дол. США 12 центів, що за курсом НБУ станом на 23.01.2018 року становить 523 886,67 грн. та складається з: боргу за кредит 12 504,00 дол. США 42 центи, що за курсом НБУ станом на 23.01.2018 року становить 361 127,65 грн.; проценти 5 635 дол. США 70 центів, що за курсом НБУ станом на 23.01.2018 року становить 163 759,02 грн. Виниклу заборгованість позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також просить покласти на них судові витрати.
В судове засідання сторони не зявились.
Представник заявника просила розглядати справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Троїцького районного суду Луганської області, заперечень на позов не надали.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі.
Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст..1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
Згідно оригіналу платіжного доручення № 301402 від 02 серпня 2017 року, та оригіналу платіжного доручення № 606 від 25 січня 2018 року, при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 7 858,29 грн. (а.с.1-2).
Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів підлягає солідарному стягненню судовий збір в сумі 7 858,28 грн.
На підставі викладеного, ст. 526, 553, 554, 610 - 612, 625, 628, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265, 280 - 283 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.І.Суський