Номер справи 237/4219/17
Номер провадження 2/237/278/18
У Х В А Л А

30.03.2018 року м.Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Готовщиковій Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Від позивача надійшло клопотання про припинення представництва відповідача ОСОБА_3, у звязку із тим, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представника позивача та позивач вказане клопотання підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення та пояснив що може приймати участь як представник у даній справі в суді першої інстанції на підставі перехідних положень Конституції.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши сторін, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до абз. 1 п. 11 Перехідних Положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

З системного аналізу вбачається, що положення ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року щодо виключного представництва адвокатів прийняті саме на виконання ст. 131-1 Конституції України та доповнюють її рамковий зміст більш детальним регламентуванням. В той же час, суд вважає, що за наявності суперечностей слід виходити з найвищої юридичної сили Конституції України, тому норми ЦПК України підлягають застосуванню з урахуванням положень Конституції України та не можуть їм заперечити. Таким чином, суд вважає, що виключне представництво особи адвокатом у суді першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року, що не суперечить чинній редакції ЦПК України

Таким чином, як вбачається з довіреності від 08.12.2017 року, яка посвідчена суддею Медведським М.Д. (а.с.40), ОСОБА_3 може бути представником у суді відповідача ОСОБА_4, так як має належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про припинення представництва в суді необхідно відмовити.

Керуючись п. 11 Перехідних Положень Конституції України,

УХВАЛИВ:

У клопотанні позивача ОСОБА_1 про припинення представництва в суді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані разом з апеляційною скаргою на рішення суду.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 30.03.2018 року