Справа № 149/3210/17
Провадження № 22-ц/772/967/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 рокуСправа № 149/3210/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з

розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів: Сала Т.Б., Шемети Т.М.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб ОСОБА_5, Хмільницького міського Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

за апеляційною скаргою органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 19 лютого 2018 року у м. Хмільник під головуванням судді цього суду Вергелеса В.О., дати складання повного тексту рішення не відомо,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області звернувся до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що відповідач у справі є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька цієї дитини записані за вказівкою матері. Малолітня ОСОБА_3 з 2014 року проживає та виховується у сім'ї своєї баби ОСОБА_5 та діда ОСОБА_6, які проживають АДРЕСА_1, у цьому будинку створені необхідні умови для її проживання, навчання та виховання.

ОСОБА_3 двічі перебувала на обліку Служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням її матері від виконання своїх батьківських обов'язків. У 2011 - 2012 роках та у 2014 році сім'я ОСОБА_4 перебувала під соціальним супроводом, а у 2014 році вона залишила доньку у своєї матері і переїхала з чоловіком та сином до м. Овруч Житомирської області, де зараз проживає, матеріальну допомогу дитині майже не надає.

ОСОБА_4 03 листопада 2017 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, схильна до вживання алкогольних напоїв, про свою доньку не піклується, дитина перебуває на вихованні та утриманні баби та діда, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області звернувся з цим позовом в інтересах дитини та просив позбавити відповідача батьківських прав стосовно цієї дитини та стягнути із неї аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі ? частки від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року позов задоволено частково, зокрема позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав відносно її доньки, в іншій частині позовних вимог відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням у частині вимог у задоволенні яких відмовлено, позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду в оскаржуваній частині змінити, ухваливши нове про задоволення цих вимог.

У частині задоволених вимог рішення ніким не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України у цій частині апеляційним судом не перевіряється щодо його законності та обґрунтованості.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам у його оскаржуваній частині не відповідає, тому апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог позивача щодо стягнення аліментів - скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення цих вимог, із таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що опікунство над дитиною не встановлено, а третя особа, яка є бабою ОСОБА_3 та з якою ця дитина проживає, заперечила проти стягнення з відповідача аліментів.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із неправильним застосуванням норм матеріального права з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає зі своєю бабою ОСОБА_5, яка приймає участь у справі в якості третьої особи та ініціювала питання щодо позбавлення батьківських прав її дочки та матері цієї дитини - відповідача у справі ОСОБА_4 шляхом подання заяви від 17 жовтня 2017 року до міського голови м. Хмільника Редчика С.Б. (а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 15).

Проживання з бабою та перебування дитини не на утриманні її матері підтверджується матеріалами справи, зокрема: висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 406, від 15 листопада 2017 року (а.с. 6-7), рішеннями комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 3/9 від 16 березня 2017 року та № 14/4 від 18 жовтня 2017 року (а.с. 8-9), заявою ОСОБА_5 від 17 жовтня 2017 року (а.с. 10), наказами Служби у справах дітей Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 33 від 20 серпня 2014 року та № 19 від 03 квітня 20178 року (а.с. 18-19), листами начальника Служби у справах дітей Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області Шваби Л.В. № 552 від 05 вересня 2017 року та № 33 від 22 березня 2017 року (а.с. 26, 33), інформацією начальника відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради Вінницької області № 17-14/1004 від 08 серпня 2017 року Ліпніцької А.П. (а.с.39), довідкою секретаря вуличного комітету Шведа О.І. № 07-21/58 (а.с. 41), інформацією класного керівника ОСОБА_3 та директора ЗОШ І-ІІІ ступенів м. Хмільника від 10 листопада 2017 року (а.с. 42-43), довідкою завідувача дошкільного навчального закладу «Вишенька» ОСОБА_12 від 17 січня 2017 року (а.с. 44).

Відповідно до інформації, наданої начальником Хмільницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Деркача В.М., на виконанні цієї виконавчої служби виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 не перебуває (а.с. 46).

Згідно фонограми судового засідання від 19 лютого 2018 року позивач та третя особа у справі ОСОБА_5 суду пояснили, що ОСОБА_4 матеріальну допомогу на утримання дитини фактично не надає, хоча отримує соціальні виплати як одинока мати. Пенсії, яку отримують баба та дід, з якими проживає дитина, на її забезпечення усім необхідним не вистачає. Крім того, у судовому засідання ОСОБА_5 не висловлювалась щодо заперечення нею позовних вимог у частині стягнення з відповідача аліментів, на що безпідставно послався суд першої інстанції.

Із наданих суду пояснень представника позивача та ОСОБА_5, акту обстеження сім'ї від 14 березня 2017 року (а.с. 34), інформації, наданої Овруцьким районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с. 35) встановлено, що у відповідача ОСОБА_4 є ще двоє малолітніх дітей: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Положеннями ч. 2 ст. 258 СК України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як встановлено судом, малолітня ОСОБА_3 проживає та перебуває на утриманні своєї баби ОСОБА_5, яка з огляду на положення ч. 2 ст. 258 СК України може використовувати будь-які способи захисту цивільних прав онуки, закріплених законодавством України.

Відповідач у справі, яка позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3, хоча є матір'ю ще двох малолітніх дітей, однак є працездатною особою, а тому апеляційний суд вважає, що вона спроможна сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 Доказів того, що за станом здоров'я та майновим забезпеченням відповідач не може сплачувати аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у заявленому позивачем розмірі суду не надано.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення відповідно до положень п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини та ухвали у цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову - 11 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд, на виконання вимог ч. 13 ст. 141, п.п. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, дійшов висновку стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, який підлягав сплаті при зверненні до суду першої інстанції із позовною вимогою щодо стягнення аліментів та при поданні цієї апеляційної скарги, у загальному розмірі 1 600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 задовольнити частково, заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини скасувати, позов у цій частині задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Хмільницьким МВ УМВС України у Вінницькій області 23 листопада 2011 року) аліменти на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 24 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову - 11 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Хмільницьким МВ УМВС України у Вінницькій області 23 листопада 2011 року) в дохід держави судовий збір, який підлягав сплаті при зверненні до суду першої інстанції із позовною вимогою щодо стягнення аліментів та при поданні апеляційної скарги, у загальному розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Постанову апеляційного суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т.Б. Сало

Т.М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 03 травня 2018 року.