Провадження №2-о/522/31/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Домусчі Л.В.,

за участі секретаря: Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, за участі зацікавленої особи - ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_3 із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, зацікавлена особа - ОСОБА_2.

Вказана заява обґрунтована тим, що заявник є сином померлого та спадкоємцем першої черги. Іншим спадкоємцем є сестра заявника - ОСОБА_2. Посилався на те, що після смерті батька відкрилась спадщина, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Заявник звернувся до нотаріуса Першої одеської нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, йому було роз'яснено, що для отримання спадкового майна необхідно підтвердити факт родинних відносин, оскільки в правовстановлюючих документах, які в нього є, не можна довести родинний зв'язок в нотаріальній конторі при отриманні свідоцтва про прийняття спадщини. Вказував, що від народження ОСОБА_1 отримав прізвище матері - ОСОБА_5. Згідно Свідоцтва про народження, батько заявника зазначений як ОСОБА_6. У 1998 році батьки заявника розлучилися. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу, прізвище батька зазначено як ОСОБА_6 Згідно Свідоцтва про народження померлого, його прізвище зазначено як ОСОБА_6 Однак, згідно паспорту померлого, його прізвище зазначено як ОСОБА_4 Згідно Пенсійного посвідчення, прізвище померлого зазначено як ОСОБА_4. Також, з метою виправлення помилки у Свідоцтві про народження заявника, він звертався до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження, однак йому було відмовлено, згідно Висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану. За вказаних обставин звернувся до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою суду від 15.03.2018 року було витребувано з Першої Одеської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №190/2017, заведену відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву та обставини, якими вона обґрунтована, підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник заявника - ОСОБА_7 подану заяву та обставини, якими вона обґрунтована, підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_4 є батьком заявника, що підтверджується матеріалами справи та доказами наданими у ході судового розгляду, зокрема спадковою справою №190/2017, заведену відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4. Встановлення відповідного факту необхідно для оформлення прав на спадщину.

У судове засідання не з'явилася зацікавлена особа - ОСОБА_2, причини неявки не повідомила, хоча була повідомлена належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, чим позбавила суд можливості вислухати її думку по суті. Заяв про розгляд справи за її відсутністю суду не надано.

Суд, у зв'язку з неявкою зацікавленої особи та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу за її відсутністю, згідно ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали даної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_9, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 та зроблено актовий запис №4927.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно померлого, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира належала померлому - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 жовтня 2006 року № 8-І9348, вданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради.

З витребуваної судом копії спадкової справи №190/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 вбачається, що заявник 08 червня 2017 року звернувся до державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

Із заявою про прийняття спадщини після померлого 27.10.2017 року звернулась також ОСОБА_2.

Проте, державним нотаріусом повідомлено про необхідність надання доказів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_4 та роз'яснено право заявника на звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим.

Таким чином, заявник позбавлений можливості оформити свідоцтво на спадщину у нотаріуса, тобто він має право на звернення до суду.

З наданих суду матеріалів судом встановлено, що прізвище заявника у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 записане «ОСОБА_3», батьками заявника вказано: батько «ОСОБА_4» та мати «ОСОБА_5».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3, між батьками заявника було розірвано шлюб та прізвище померлого зазначено як «ОСОБА_6.».

Згідно свідоцтва про народження померлого серії НОМЕР_5 від 12 жовтня 1965 року, його прізвище зазначено як «ОСОБА_4».

Між тим, згідно паспорту НОМЕР_7, виданого Шевченківським ВМ Приморського ВМ УМВС України в Одеській області, 05 березня 2004 року, прізвище померлого зазначено як «ОСОБА_9».

Згідно пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_6, прізвище батька заявника зазначено як «ОСОБА_4.».

Згідно Висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 06.10.2017 року, заявнику було відмовлено Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у внесенні змін до актового запису про його народження, зокрема, у виправленні прізвища батька з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що вона є матір'ю заявника, а батьком заявника був ОСОБА_9. З 19.08.1983 року вона з померлим перебували у шлюбі, який 15.07.1998 року було розірвано, після чого, заявник отримав прізвище матері.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою заявника, та проживає із ним на одному поверсі за адресою: АДРЕСА_2. Вона знала померлого протягом багатьох років та знає заявника від народження. Підтвердила той факт, що у заявника та померлого були відносини як у батька до сина. Також, заявник проживав разом із батьком до його смерті.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Зміст статті 89 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наданими матеріалами суд вбачає, що заявник є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, між тим відрізняється написання прізвищ батька заявника у свідоцтві про народження заявника та паспорті батька заявника «ОСОБА_4.» та «ОСОБА_6.». Отже, через відмінності в написанні прізвищ у заявника виникли труднощі в оформлення прав на спадщину. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що родинні стосунки заявника як сина з померлим ОСОБА_4, який є його батьком, підтверджені за розглядом справи та заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявнику для виникнення у нього права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

Керуючись ст. 15, 16, 1216-1218, 1222, 1258 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_3), а саме, що ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року) є батьком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_3).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний тест рішення складено 02.05.2018 року.

Суддя Домусчі Л.В.