Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 лютого 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Антонов-Фінанс" (надалі ДП "Антонов-Фінанс") про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ДП «Антонов-Фінанс» суму заборгованості в розмірі 66 965,66 грн., з яких заборгованість по виплаті заробітної плати за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року - в розмірі 33 563,19 грн., індексацію заробітної плати - в розмірі 33 402,47 грн., яка виникла у відповідача за час роботи позивача на посаді начальника варти служби охорони та безпеки ДП «Лізингтехтранс» (назву змінено на ДП «Антонов-Фінанс») на підставі наказу №2-к від 02.02.2009 року. За час роботи відповідач допустив несвоєчасну виплату заробітної плати з урахуванням її індексації, яка ним обгрунтовується тяжким фінансовим становищем та відсутністю коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.11.2015 року по 01.11.2017 року у розмірі 66 965,66 грн.

До початку судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача по справі проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вльно погоджується.

Судом встановлено, що з 02.02.2009 року позивач ОСОБА_1 на підставі наказу №2-к від 02.02.2009 року перебуває в трудових відносинах з ДП «Антонов - Фінанс», де працює на посаді начальника варти служби охорони та безпеки. Незважаючи на те, що позивачем виконувались покладені на неї трудові обов"язки, належні їй суми по заробітній платі за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року не виплачені в розмірі 66 965,66 грн.

Згідно довідки ДП «Антонов - Фінанс» №131 від 01.11.2017 року заборгованість перед позивачем за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року (включно), з врахуванням проведених обов'язкових відрахувань та обов'язкових платежів до державного бюджету, по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі становить 66 965,66 грн.

Це свідчить про те, що відповідачем визнається факт наявності заборгованості по заробітній платі.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне отримання винагороди за працею захищається законом.

Статтею 1, 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконувану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні та строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів.

Дане положення також закріплене ч 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» згідно з яким, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

В порушення вимог ст. 115 КЗпП України відповідач не виплатив позивачу нараховану заробітню плату за період з листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року (включно) на загальну суму 66 965,66 грн.

Вимоги позивача про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком.

Між тим, як вбачається з позовної заяви, позивач помилково розбиває суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 66 965,66 грн. на суму заборгованості по заробітній у розмірі 33 563,19 грн. та суму індексації в розмірі 33 402,47 грн., оскільки сума заборгваності по заробітній платі відповідача перед позивачем становить саме в розмірі 66 965,66 грн., що підтверджена офіційною довідкою відповідача від 01.11.2017 р. № 131.

Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги позивача, виходячи з розміру позовних вимог, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є обгрунтованими та заснованими та законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1 600,0 грн. (за мінімальною ставкою для юридичних осіб на день звернення позивача до суду).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми виплати заробітної плати за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 115, 232, 233 КЗпП України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Антонов-Фінанс" про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства «Антонов-Фінанс» (місцезнаходження юридичної особи за адресою: м.Київ, вул.Кирилівська (Фрунзе), 104; ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі, з урахуванням утриманих податків та обовьязкових платежів, за період з 01.11.2015 року по 31.10.2017 року в розмірі 66 965,66 грн. (шістдесят шість тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять грн. 66 коп.).

Стягнути з Державного підприємства «Антонов-Фінанс» (місцезнаходження юридичної особи за адресою: м.Київ, вул.Кирилівська (Фрунзе), 104; ) в дохід держави судовий збір в дохід держави в розмірі 1 600,0 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова