Справа № 186/159/18
У Х В А Л А

08 травня 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську Дніпропетровської області матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення інфляційних сум, процентів за користування грошима та процентів від суми позики по кожному поверненню частки позики.

07 травня 2018 року ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просить суд забезпечити вищезазначений позов, шляхом накладення арешту на рухоме майно (товар), яке знаходиться в магазині «Водолій», який належить відповідачу ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Першотравенськ, вулиця Чайковського, буд.2, на суму 220 000,00 грн. Заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 06 березня 2018 року він звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення інфляційних сум, процентів за користування грошима та процентів від суми позики по кожному поверненню частки позики. Позов було прийнято судом до розгляду. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 05 квітня 2018 року не зявився, копію позовної заяви з додатками та судову повістку не отримав. Вважає, що відповідач умисно не отримує судову повістку, затягуючи розгляд справи і в цей час робить все, аби приховати рухоме майно, яке у нього є. Невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як це вже відбувається по судовим рішенням, починаючи з 2014 року, згідно яких з ОСОБА_2 на його користь було стягнуто суми боргу приблизно на 300000 гривень, та які на сьогоднішній день не виконані. На думку ОСОБА_1 арешт необхідно накласти на суму 220000 гривень, що складається з ціни позову 191642,85 грн. та витрат на проведення виконавчих дій.

Суд, вивчивши заяву вважає встановленими наступні факти та обставини.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову без виклику сторін та третьої особи, що відповідає вимогам ч.1 ст.153 ЦПК України.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 даної постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 прохає суд накласти арешт на рухоме майно (товар), яке знаходиться в магазині «Водолій», що належить відповідачу ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Першотравенськ, вулиця Чайковського, буд.2, на суму 220 000,00 грн., при цьому справа не містить належних та допустимих доказів, що саме ОСОБА_2 є власником майна на яке заявник прохає накласти арешт.

У звязку з відсутністю зазначених вище доказів суд не має можливості перевірити, чи здійснюється ОСОБА_2 господарська діяльність, та чи задіяне в ній майно на яке ОСОБА_1 прохає накласти арешт.

В той же час, враховуючи ціну позову, який ОСОБА_1 прохає суд забезпечити, відсутність у відповідача зареєстрованого місця проживання, а також те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду суд приходить до висновку, що потрібно забезпечити даний позов шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 на суму 191642,45 грн.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Тому, суд виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, дійшов висновку про необхідність накладення арешту на рухоме майно в межах заявлених позовних вимог в розмірі 191 642,85 грн.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, - суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, загальною вартістю 191 642 (сто девяносто одна тисяча шістсот сорок дві) гривні 00 копійок.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

СУДДЯ: С.С. Кривошея