Провадження № 22-ц/772/995/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 рокуСправа № 127/27341/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів : Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року, ухвалене у складі судді Федчишена С.А., повне рішення складено 01.03.2018 року,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позов обґрунтовано тим, що 19.03.2016 року в м. Калинівка Вінницької області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Рено» д.н.з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Рено» д.н.з НОМЕР_3 буксируючи причіп д.н.з. НОМЕР_7, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_8.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124,130 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з НОМЕР_3 - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № АІ/8760999. Власник автомобіля «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» як до Страховика відповідача про відшкодування шкоди отриманої в результаті ДТП.

Відповідно до ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового Акту № 21537/1, ремонтної калькуляції, та розрахунку страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 22746,82 грн. було перераховано згідно із заявою потерпілого на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Оскільки відповідач після скоєння ДТП зник з місця пригоди, позивач має право регресної вимоги до ОСОБА_3.

Виходячи з наведеного, положень ст. 1187 ЦК України, ст. 33, пп. «в» п.38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «СК «Універсальна» просило стягнути з ОСОБА_3 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22747,82 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена належними, достатніми та достовірними доказами, а отже підстави для регресного відшкодування шкоди, з відповідача на користь позивача - відсутні, так як постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП по факту вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП).

Не погоджуючись із рішення суду, ПАТ «СК «Універсальна» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2016 року у справі № 127/8514/16-п було встановлено порушення вимог п.10.1, 10.4, 2.10а Правил дорожнього руху України, а також те, що відповідач покинув місце пригоди. Позивач, зазначає, що з огляду на презумпцію вини завдача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ( ч.5 ст. 1187, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий надає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, аргументи сторін, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

У справі встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 27.09.2008 року власником автомобіля марки «Мітсубіші» д.н. НОМЕР_8 є ОСОБА_4

Власником автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_3, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11, є ОСОБА_5

15.09.2015 року між ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_5 укладено договір (поліс) № АІ/8760999 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника зазначеного транспортного засобу.

19.03.2016 року о 13 год. 40 хв. в м. Калинівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля марки «Рено» д.н. НОМЕР_3, яким на момент ДТП керував ОСОБА_3, та автомобіля «Мітсубіші» д.н. НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_4, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 19.03.2016 року складено аварійний сертифікат відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Мітсубіші», д.н. НОМЕР_8 становить 23256,82 грн. за договором ОЦПВ №АІ/8760999 від 16.09.2015 року, франшиза складає 510,00 грн., таким чином, сума страхового відшкодування складає 22746,82 грн.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП по факту вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП).

Згідно платіжного доручення № 7209 від 09.09.2016 року ПАТ «СК «Універсальна» перераховано на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль» кошти (страхові відшкодування), згідно відомості № 89 від 09.09.2016 року, згідно договору №11/43-4-1/147 від 12.08.2008 року в розмірі 22746,82 грн., з яких: 22410,66 грн. - шкода та 336,16 грн. - комісія.

Висновок суду першої інстанції про те, що вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена належними, достатніми та достовірними доказами, а отже підстави для регресного відшкодування шкоди з відповідача на користь позивача відсутні, так як постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП по факту вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП), колегія суддів вважає помилковим з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень чч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі №6-305 цс15).

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п.2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звертає увагу судів на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14).

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14).

Колегія суддів погоджується з аргументами апеляційної скарги, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що Вінницьким міським судом Вінницької області у постанові в справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2016 року відносно ОСОБА_3 (а.с.8) було встановлено в його діях ознаки порушення вимог ст. 124 КУпАП та закрито провадження у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував зазначене, та надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог, та дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем вини відповідача.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно пп. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі.

У справі встановлено та не оспорюється те, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 22746,82 грн. згідно із заявою потерпілого на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, а тому позивач набув права регресної вимоги до відповідача.

Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог ПАТ «СК «Універсальна», не надано доказів про відсутність його вини у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 19.03.2016 року, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги положення ч. 13 ст. 141 ЦПК України, п.п. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України колегія суддів вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 1600 грн. (а.с. 1), та за подання апеляційної скарги в розмірі 2400 грн. (а.с.59).

Керуючись п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 141, 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () 22746 (двадцять дві тисячі сімсот сорок шість) гривень 82 копійки виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () судовий збір в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. В. Ковальчук

Підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев