Справа № 219/3936/18
Провадження № 2/219/1642/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Брежнева О.А.

за участю секретаря Котинської А.О.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: Харківська облатсь, Ізюмський район, с. Камянка, вул. Зарічна, 9) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), Бахмутської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44) про визнання права власності на житловий будинок після реконструкції,

ВСТАНОВИВ:

До суду подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бахмутської міської ради, про визнання права власності після реконструкції на житловий будинок з прибудовою, загальною площею 164,30 кв.м., житловою площею 86,0 кв.м., допоміжною площею 86,50 кв.м., з господарськими спорудами та прибудовами: гараж (літера Б), сарай для зберігання інвентарю (літера В), баня (літера Г), огорожа (літера №1), ворота (літера №2), забор (літера №3), розташованих за адресою: м. Бахмут, Донецької області, вул. Миру, 101а, свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2003 року він і відповідач зареєстрували шлюб, в шлюбі, 12 січня 2007 року він за договором купівлі-продажу придбав жилий будинок з усіма спорудами і забудовами, що розташований в м. Артемівськ (нині м. Бахмут) по вул. Артема (нині вул. Миру), 101А на земельній ділянці Артемівської міської ради, розміром 530,81 кв.м., наданій для обслуговування жилого будинку. Як зазначено в п. 1 договору купівлі-продажу жилого будинку від 12 січня 2007 року, на цій земельній ділянці знаходяться: один жилий будинок, деревяний, обкладений цеглою, жилою площею 39,08 кв.м., загальною корисною площею 65,08 кв.м., позначений на плані літерою Аа1, сарай Е, сарай Д, огорожа №1-2, водопровід - №3. Саме з такими технічними характеристиками жилого будинку було зареєстроване в Державному реєстрі прав власників право власності на жилий будинок №101 А по вул. Артема в м. Артемівськ. Продавець за договором купівлі-продажу жилого будинку від 12 січня 2004 року разом із технічною документацією на будинок передала позивачу рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 21 липня 2004 року №489 «Про дозвіл будівництва жилого будинку, дозвіл будівництва господарсько-побутових споруд громадянам у м. Артемівську», згідно якого було дозволено колишньому володільцю спірного жилого будинку будівництво прибудови до жилого будинку, гаража, сараю для зберігання інвентарю, бані по вул. Артема, 101а. Враховуючи, що придбаний будинок був фактично неприродний для повноцінного проживання сімї позивача, в ньому були відсутні комунікації, сторонами позову було прийнято рішення реконструювати придбаний жилий будинок. На протязі 2007-2008 року позивач разом зі своєю дружиною (відповідачем по справі) фактично провели реконструкцію старого жилого будинку з прибудовою до жилого будинку у двох рівнях, бані до нього. Для цього, позивач в 2007 році звертався до Артемівської міської ради для отримання відповідного дозволу. Виконавчий комітет Артемівської міської ради своїм рішенням від 16 травня 2007 року №435 «Про дозвіл будівництва нового жилого будинку замість старого, надійшовшого у непридатність, будівництво господарсько-побутових споруд та продовження терміну будівництва жилого будинку громадянам у м. Артемівську», надає дозвіл позивачу на будівництво нового жилого будинку замість старого, згідно списку. Позивачу фактично дозволили будівництво прибудови до жилого будинку у двох рівнях, бані. За період з 2008 року по 2017 рік позивач з дружиною постійно реконструювали свій будинок, без державної реєстрації права власності на будинок після реконструкції, постійно в ньому проживали. В 2018 році в звязку з особистими змінами в сімї позивача та ОСОБА_2, у подружжя виникла необхідність продати свій будинок. В ході збору документів для проведення угоди по продажу будинку, нотаріусом було зясовано, що фактично права власності на житловий будинок після реконструкції у них не набуте, рекомендував звернутися до суду, оскільки іншим шляхом йому визнати за собою право власності не можливо. Просить позов задовольнити.

Позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву з проханням розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

З урахуванням позицій учасників розгляду справи, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-НО №217786 (а.с.16) ОСОБА_1 25 жовтня 2003 року одружився з ОСОБА_2.

З копії договору купівлі-продажу від 12 січня 2007 року (а.с.17-18) вбачається, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_3 жилий будинок з усіма спорудами і забудовами, що розташований в м. Артемівську (нині Бахмут) по вул. Артема (нині Мира), номер 101А, на земельній ділянці Артемівської міської ради, розміром 530,81 кв.м. наданій для обслуговування жилого будинку. На цій земельній ділянці знаходяться: один жилий будинок, деревяний. Обкладений цеглою, жилою площею 39,08 кв.м., загальною корисною 65,08 кв.м., позначений на плані літерою А1а, сарай Е, сарай - Д, огорожа - №1-2, водопровід - №3, що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 лютого 2007 року.

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 21 липня 2004 року №489 (а.с.19-20) дозволено будівництво жилого будинку, будівництва господарсько-побутових споруд в м. Артемівську згідно списку (додається), у цьому списку є і ОСОБА_3, якому дозволено будівництво прибудови до жилого будинку, гаража, сарая для зберігання інвентарю, бані по вул. Артема, 101а, що також підтверджується копією генерального плану.

З копії рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради від 16 травня 2007 року № 435 (а.с.21-22) та списку до нього вбачається, що ОСОБА_1 дозволено будівництво нового жилого будинку замість старого, надійшовшого у непридатність, будівництво господарсько-побутових споруд та продовжено термін будівництва жилого будинку, за адресою вул. Артема, 101а.

Згідно звіту про оцінку майна від 06 квітня 2018 року ринкова вартість жилого будинку загальною площею 164,30 кв.м., жилою 86 кв.м., за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 101а становить 78000 грн. (а.с.23-48).

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) жилий будинок №101а вул. Миру, м. Бахмут (а.с.49-51), є схематичний план земельної ділянки та план будинку станом на 16 березня 2018 року.

З висновку звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта (а.с.52-80) вбачається, що за результатами проведення технічного обстеження обєкта садибного житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Миру, буд. 101А у м. Бахмут Донецької області, з відповідними показниками. Також встановлено його відповідність вимогам надійності і можливості його безпечної експлуатації. Також згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 березня 2018 року земельна ділянка площею 0,0698 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Донецька область, м. Бахмут (раніше м. Артемівськ), вул. Миру (раніше вул. Артема), 101а, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що також підтверджується копією (а.с.84) витягу з рішення 110 сесії 6 скликання Бахмутської міської ради від 28 лютого 2018 року №6/110-2124 «Про передачу у власність земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності на території громади м. Бахмут».

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, у відповідності до п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. для державної реєстрації права власності у зв'язку із зміною субєкта такого права в результаті реконструкції обєкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення обєкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; 3) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований обєкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів.

За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту об'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

В пункті 16 зазначеної Постанови вказується, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Таким чином, самочинне будівництво виконане з дотриманням норм земельного законодавства, санітарних та протипожежних норм і правил, без порушень будівельних норм і правил, та не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно абз. 3 ч. 2ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (ССІ) та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєктів до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до 392ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено і даний факт відповідачами не оспорюється, що позивачу дійсно належить на праві власності житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 101а, реконструкція якого завершена та реконструйований житловий будинок прийнятий в експлуатацію, однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності після завершення реконструкції. Відмова в здійсненні державної реєстрації перешкоджає на даний час позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позов підлягає задоволенню у відповідності до норм ч.4 статті 206 ЦПК України.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що реконструкція житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 101а, відповідає вимогам державних будівельних норм, вказане нерухоме майно розташовано на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

За клопотанням позивача суд залишає судові витрати за ним.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 83, 141, 206, 259, 263, 264, 265, 266, 268, 272, 354 ЦПК України, ст. 15, 16 , 321, 328, 331, 375, 376, 392 ЦК України, ст. 41, 55 Конституції України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: Харківська облатсь, Ізюмський район, с. Камянка, вул. Зарічна, 9) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), Бахмутської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44) про визнання права власності на житловий будинок після реконструкції задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, Татарстан, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Харківська облатсь, Ізюмський район, с. Камянка, вул. Зарічна, 9, право власності після реконструкції на житловий будинок з прибудовою, загальною площею 164,30 кв.м., житловою площею 86,0 кв.м., допоміжною площею 86,50 кв.м., з господарськими спорудами та прибудовами: гараж (літера Б), сарай для зберігання інвентарю (літера В), баня (літера Г), огорожа (літера №1), ворота (літера №2), забор (літера №3), розташованих за адресою: м. Бахмут, Донецької області, вул. Миру, 101а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.А.Брежнев