Справа № 308/3078/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки ,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_2, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що у його власності перебуває земельна ділянка загальною площею 0,2298 га, яка розташована за адресою: с.Велика Добронь, вул.Надьтемете, 17, Ужгородського району, Закарпатської області, кадастровий номер вищевказаної земельної ділянки - :11:013:0025, цільове призначення ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підтвердженням даного факту є ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82499757 від 15.03.2017, сформований державним реєстратором Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2016 році, відповідно до якої межі земельної ділянки були закріплені межовими знаками, про що свідчить акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. Додатково в технічній документації присутній акт земельної комісії Великодобронської сільської ради від 28.09.2016 року, яким погоджено межі земельної ділянки за кадастровим №:11:013:0025 у звязку із безпідставною та не обґрунтованою відмовою суміжними землекористувачами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, погодити межі суміжної земельної ділянки.

Рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Великодобронської сільської ради №316 від 26 січня 2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність останнього вищевказану земельну ділянку.

Позивач вказує, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться його власний житловий будинок, господарські будівлі і споруди, він веде домашнє господарство, вирощує овочі та фрукти. ОСОБА_1 з тим, незважаючи на те, що у нього наявні всі передбачені законодавством документи на право власності на земельну ділянку, використовувати її в повному обсязі, тобто у повній наданій йому площі розміром 0,2298 га, він немає можливості, оскільки з весни 2017 року суміжним землекористувачем - громадянкою ОСОБА_3, було самовільно знищено межові знаки та без будь-яких законних на те підстав, захоплено (зайнято) частину земельної ділянки, яка належить громадянину ОСОБА_1 З вказаного часу частина земельної ділянки ОСОБА_1 неправомірно використовується громадянкою ОСОБА_3 у власних цілях, а саме: нею земельна ділянка була виорана та засіяна, зібрано з неї урожай. При цьому, жодних договорів, які б надавали право користування цією ділянкою саме відповідачкою ОСОБА_3, громадянином ОСОБА_1 не укладалося і наміру надавати свою земельну ділянку стороннім особам останній не мав та немає. На неодноразові звернення ОСОБА_1 та членів його родини, його сусідка - відповідачка ОСОБА_3 не реагувала, самовільно звільнити захоплену (зайняту) нею земельну ділянку не схотіла, а тому врегулювати даний спір власними силами та мирних шляхом йому не вдалось.

ОСОБА_1 вважає, що вказаними діями громадянка ОСОБА_3 грубо порушила його конституційні права, а тому з метою захисту своїх прав та притягнення до передбаченої законодавством відповідальності особу, яка їх порушила, 07.09.2017 року він звернувся з відповідним зверненням до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області управління контролю за використанням та охороною земель.

З виїздом на місце, працівниками відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському, районах та м.Ужгород Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - державним інспектором у сфері Державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському районах та м.Ужгород було встановлено, що межові знаки на земельній ділянці в натурі (на місцевості), які на графічних матеріалах позначені точками А до Б відсутні та знищені суміжним землекористувачем ОСОБА_3 та зорано і засіяно сільськогосподарськими культурами частину належної на праві приватної власності земельної ділянки гр.ОСОБА_1, що в свою чергу перешкоджає і не дає можливості використовувати її в повному обсязі.

Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом - земельної ділянки №16.3-02/68 від 02.10.2017 року, відповідно до якого, в результаті проведеного обстеження було виявлено самовільне використання відповідачкою ОСОБА_3 земельної ділянки громадянина ОСОБА_1

Інститут добросусідства, який на сьогодні безпосередньо закріплений в главі 17 ЗК України, фактично виходить з того, що добросусідські відносини базуються на обовязках кожної сторони. Якщо такий обовязок не дотримується одним із субєктів, власники та землекористувачі суміжних (сусідніх) земельних ділянок мають право вимагати припинення відповідної діяльності (ст.104 ЗК України). Тобто право добросусідства встановлює обмеження прав на землю.

За нормою ч.3 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Зважаючи на наведене, позивач ОСОБА_1 вказує, що дії відповідача ОСОБА_3 із самовільного зайняття земельної ділянки порушують його права, як власника земельної ділянки на володіння, користування, розпорядження нею.

Статтею 90 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.212 цього ж Кодексу, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За таких обставин, позивач просить: зобовязати ОСОБА_3 звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :11:013:025, яка розташована на території Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області; стягнути з ОСОБА_3 на його користь сплачений судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили проти їх задоволення та прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявлений до неї ОСОБА_1 позов визнала повністю, про що надала суду письмову заяву, суд виходячи з вимог ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе вирішити виниклий між сторонами спір по суті у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні будь-якого обґрунтованого сумніву щодо достовірності встановлених обставин та добровільності визнання відповідачкою ОСОБА_3 заявленого до неї ОСОБА_1 позову, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки є обґрунтованим та з врахуванням позиції сторін та вимог ч.1 ст.82 ЦПК України підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 352,40 грн., а решту суми судового збору, що становить 50% від сплаченого при подачі позовної заяви до суду, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.90, 103, 152, 212 ЗК України, ст.ст.319, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку Ужгородського району, с. В. Добронь, вул.. Фелвег,33 звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, належну ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, земельну ділянку з кадастровим номером :11:013:025, яка розташована на території Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер платника податку відсутній, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер платника - НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5) сплачений останнім судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер платника - НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5) - 50 % сплаченого останнім судового збору у розмірі 352,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя В.М. Малюк