Справа № 489/4376/17
Номер провадження 2/489/550/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Сироватка Т.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виконання аліментного зобов'язання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виконання аліментного зобов'язання. Вказувала на те, що згідно Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2007 р. до повноліття сина. Виконавчий лист, виданий на виконання зазначеного рішення суду, перебуває на виконанні в Центральному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області. Проте відповідач аліментні зобов'язання, покладені на нього рішенням суду не виконував, в зв'язку з чим він має сплатити позивачці пеню.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідач на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 63 868 грн. 89 коп.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, раніше проти позовних вимог заперечував та їх не визнавав. Згідно наданого відзиву вказував, що підстави для стягнення з відповідача пені по сплаті аліментів відсутні, оскільки виконавчий лист пред'явлено до виконання позивачем в лютому 2016 року з пропуском строку для його пред'явлення, який закінчився ІНФОРМАЦІЯ_3. з досягнення сином ОСОБА_4 18 років.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши доводи сторін та надані докази, суд виходить з такого.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2007 р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2007 р. до його повноліття.

Так, судом було видано виконавчий лист по вищевказаній справі, який в подальшому був пред'явлений стягувачем до виконання.

Згідно Розрахунку заборгованості з аліментів станом на 22.01.2016 р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 складає 63 868 грн. 89 коп.

Разом з тим, відповідачем до суду надано документи, які спростовують твердження позивача про повне невиконання відповідачем обов'язку по сплаті аліментів за рішенням суду від 23.03.2007 р.

Так, згідно Листа Миколаївського МІРЛ ВНЗ університет «Україна» від 10.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 з 01.09.2009 р. по 03.12.2012 р. працював у закладі на посаді водія та з нього в період з 29.03.2010 р. по 30.11.2012 р. щомісячно стягувались аліменти на користь ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що з 05.02.2013 р. по 31.10.2013 р. ОСОБА_3 працював у ТДВ «Миколаївський домобудівельний комбінат», та в період з 01.04.2013 р. по 31.10.2013 р. з нього утримувались аліменти за виконавчим листом №2-1472 від 06.04.2007 р. та перераховувались поштовим переказом ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Довідки про утримані аліменти на користь ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №2-1472 від 06.04.2007 р. з ОСОБА_3, виданої ТОВ «Миколаївський домобудівельний комбінат», з відповідача за період з квітня 2013 року по жовтень 2013 року стягнуто аліменти в розмірі 2 541 грн. 00 коп. та заборгованість на погашення аліментів в розмірі 1 816 грн. 18 коп., а всього 4 357 грн. 18 коп.

Згідно Листа Інгульського РЦЗ вбачається, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Ленінському РЦЗ, як безробітній з 25.11.2013 р. по 07.08.2014 р., отримував допомогу по безробіттю, з якої утримано аліменти за період з 28.04.2014 р. по 24.06.2014 р. в розмірі 989 грн. 84 коп. на виконання виконавчого листа №2-1472 від 06.04.2007 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто до 08.07.2017 року) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Позивач вказує, що сума пені, яка була нею розрахована та підлягає стягненню, складає 1 218 314,10 грн. та з урахуванням положень СК України не може перевищувати 100% заборгованості, що становить - 63 868,89 грн.

Однак, суд не може погодитись з такими твердженнями позивача, оскільки 22.01.2016 року син сторін досяг повноліття та, згідно відміток державного виконавця у виконавчому листі, заборгованість відповідача на момент повноліття сина становила 17 572,26 грн.

Крім того, розрахунок пені по сплаті аліментів має проводитись за положеннями законодавства, які діяли на час виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Тобто, за період з лютого 2007 р. по 08.07.2017 р. пеня по сплаті аліментів має розраховуватись відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, що діяла до 08.07.2017 р. та відповідно до наступних положень.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України (в редакції, що діяла до 08.07.2017 р.) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої окремо за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача складає (1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення, окремо за кожен місяць), тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Щодо нарахування пені по сплаті аліментів відповідачем за час з 08.07.2017 р. по 01.10.2017 р. (дата, визначена позивачем), то суд вважає, що її необхідно розраховувати за положеннями ч.1 ст. 196 СК України в редакції, чинній з 08.07.2017 р., згідно якої у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Також суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що станом на 28.01.2016 року сума заборгованості відповідача по аліментам складає 17 572,26 грн. (зв.бік а.с.9), а розрахунок заборгованості, складений Центральним ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ не відповідає обставинам, встановленим судом по справі та не містить відомостей про дійсний розмір сплачених відповідачем аліментів під час перебування виконавчого листа на виконанні в інших відділах ДВС. Іншого розрахунку заборгованості, який би дійсно відображав реальну суму заборгованості відповідача по сплаті аліментів на день пред'явлення позову - позивачем не надано.

Отже, з огляду на викладене та враховуючи положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в розмірі 17 572 грн. 26 коп., тобто 100% від суми заборгованості по аліментам.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виконання аліментного зобов'язання - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 17 572 грн. 26 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.05.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова