Справа № 180/391/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Хомченко С.І.

за участю секретаря - Назаренко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.08.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 31.01.2018 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 119134,30 грн., яка складається з:

-8848,38 грн. - заборгованість за кредитом;

-100054,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-4082,43 грн.- заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина);

- 5649,25 грн.- штраф ( процентна складова)

Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 119134,30 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1787,01 грн.

Позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 23 березня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 25.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н (а.с.8).

За договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25.08.2011 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого позивачем станом на 31.01.2018 року нарахована заборгованість на загальну суму 119134,30 грн., яка включає:

-8848,38 грн. - заборгованість за кредитом;

-100054,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-4082,43 грн.- заборгованість за пенею та комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Крім того, відповідно пункту п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банків-ських послуг позивач просить стягнути з відповідача штраф: - 500,00 грн.- штраф ( фіксована частина); - 5649,25 грн.- штраф ( процентна складова) за порушення позичальником строків платежів.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 8848,38 грн. - заборгованості за кредитом; 4082,43 грн.- заборгованості за пенею та комісією позивачем доведені, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає недоведеною суму заборгованості по процентам за користування кредитом.

Так, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами у розмірі 100054,24 грн., які нараховувалися в період з 26.08.2011 року по 31 січня 2018 року за ставками на рівні: 1,7 % в місяць або 20,40% в рік; 2,9% в місяць або 34,80% річних та 3,6% в місяць або 43,20% річних. Отже, банк змінював в односторонньому порядку відсоткову ставку у спірних правовідносинах.

Суд вважає, що збільшення відсоткової ставки не відповідає закону, який діяв на час такого збільшення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року було зокрема визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 16 жовтня 2011 року.

Таким чином, на час зміни банком відсоткової ставки за кредитом діяло законодавче обмеження щодо збільшення в односторонньому порядку розміру такої відсоткової ставки.

Згідно наданого розрахунку суми заборгованості позивач нараховує відповідачу заборгованість за процентами за ставками за вказаний період на рівні: 20,40%, 34,80% та 43,20%.

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 100054,24 гривень, оскільки сума заборгованості не відповідає розміру відсоткової ставки за користування кредитом та умовам укладеного договору.

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина) та 5649,25 грн. (процентна складова), суд також відмовляє в їх задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовзань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафу необхідно відмовити з зазначених підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 1787,01 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 12 930,81 грн. *100% : 119134,30 грн. ціни позову), тобто 10,85% від суми сплаченого судового збору, що складає 193,89 грн. (10,85 % * 1787,01 грн.:100%).

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4,10, 12, 13,76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273,274-277, 279 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», (, рах. №3111, МФО № 305299, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2011 року в сумі 12 930 (дванадцять тисяч девятсот тридцять) гривень 81 копійку , яка складається з:

- 8848,38 гривень - заборгованості за кредитом;

- 4082,43 гривень - заборгованості за пенею та комісією.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити .

Стягнути з ОСОБА_1, (НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. №3111, МФО № 305299, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) витрати по сплаті судового збору в розмірі 193 ( сто девяносто три) гривні 89 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя