Справа № 504/4122/17
Провадження № 2/504/1046/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі Мельниковій В.М.,

за участі позивача ОСОБА_1, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №4, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1 до Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, померлого 12.04.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області, яким просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, померлого 12 квітня 2016 року, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, житловою площею 34,1 кв.м., допоміжною площею 28,9 кв.м., загальною площею 63,0 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сербка, вул. Новоселів, будинок № 47 (сорок сім).

На обгрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з 14.01.1969 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2

ОСОБА_2 за життя на підставі запису у погосподарській книзі належав житловий будинок який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сербка, вул. Новоселів, будинок № 47.

12.04.2016 року ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 стверджувала, що вона є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги.

Представник Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області подав заяву від 17.04.2018 року № СР-02-13-181, якою вимоги позову визнав, справу просив розглядати у свою відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних правових підстав:

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 5)

За життя на підставі запису у погосподарській книзі № 8, особовий рахунок № 413, ОСОБА_2 належав житловий будинок з погосподарськими спорудами та будівлями, 1974 року забудови, у Лиманському районі Одеської області, с. Сербка, вул. Новоселів, 47.

За життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка, площею 4, 9145 га, за межами населеного пункту в Лиманському районі Одеської області, Сербківська сільська рада, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

ОСОБА_2 помер 12.04.2016 року (а.с. 4).

ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 (лист приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3 від 05.10.2016 року № 346/02-14).

На імя ОСОБА_1 28.11.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, а саме не вищезазначену земельну ділянку (а.с 13).

26.01.2018 року приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, про що видано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

09.11.2017 року складено технічний паспорт на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами 1974-1975 року забудови.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Матеріалами справи достеменно підтверджено, що позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але йому було відмовлено з наданням правового обгрунтування.

При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_2, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сербка, вул. Новоселів, будинок № 47.

Отже, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220, 1297 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, померлого 12 квітня 2016 року, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, житловою площею 34,1 кв.м., допоміжною площею 28,9 кв.м., загальною площею 63,0 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сербка, вул. Новоселів, будинок № 47 (сорок сім).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко