Справа № 184/583/18
Номер провадження 2/184/279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайлової Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 30.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №152.

В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без участі та присутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі та присутності відповідача, проти позовних вимог позивача не заперечує та просить їх задовольнити.

Оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, згідно з правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, 30.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серії І-КИ №259512, актовий запис №152).

Від шлюбу у сторін є малолітня донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб у сторін виявився невдалим та нетривалим. За час сумісного проживання у них не склалися гармонійні сімейні стосунки. В травні 2015 року сторони припинили сумісне проживання та колишні сімейні відносини. Основною причиною є відсутність порозуміння між сторонами, а також часті сварки та конфлікти на побутовому грунті. До сих пір сторони проживають окремо і поновлювати колишні сімейні стосунки не мають наміру. За минулий час у відповідача зявилася інша жінка. Протягом вже більше двох років шлюб сторін носить тільки формальний характер. Подальше сумісне проживання та збереження сімї позивач вважає неможливим. Тому вона вже остаточно вирішила розірвати шлюб. Майнового спору у сторін немає.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №152 міжОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Доньку ОСОБА_3 залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Прізвище позивачу ОСОБА_1 залишити «Закаблук».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4