Справа № 724/425/18
Провадження № 2-о/724/24/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Корпан М.В.

за участю сторін: заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області про встановлення юридичних фактів, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення юридичних фактів, в якій просить: встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, 28.09.1957 р.н, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1 належить трудова книжка БТ-1 №7469257; встановити юридичний факт, що дійсно, на російській мові - ОСОБА_3, 1957 р.н і ОСОБА_4. 1957р.н -. житель ІНФОРМАЦІЯ_1, одна й та сама особа.

Зазначає, що він, звернувся до ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зібравши відповідні документи, він написав заяву про призначення йому пенсії, але йому було відмовлено у його проханні в зв'язку із розбіжностями в наданих ним документах, а саме: відповідно його паспорту його прізвище ОСОБА_4 (на українській мові) та ОСОБА_3 ( на російській мові), а в його трудовій книжці БТ-1 №7469257 та в його військовому квитку № 3752946 записано прізвище на російській мові (ОСОБА_4). Тому, він звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, які йому необхідно для подальшої реалізації своїх прав, а у даному випадку на отримання виплат пенсійного забезпечення.

Вказує, що різниця у написані його прізвища на одну літеру на (російській мові ОСОБА_3 - вірно та Козачок- не вірно), є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після під час існування держави СРСР заповнювали та видавали документи російською мовою.

Зазначає, що так, як іншим шляхом не можливо вирішити дану проблему, тому, що, він працював на підприємствах, які розташовані в країні Росія і не має можливості звернутися до свого роботодавця в іншій країні, він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення зазначених юридичних фактів необхідно для поновлення його порушених прав щодо отримання пенсії по віку та реалізації права на соціальних захист, однак, через допущені помилки у зазначених документах, він позбавлений можливості отримання пенсії по віку.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Заінтересована особа - представник ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, оскільки при зверненні до Хотинського управління обслуговування громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області для оформлення пенсії, йому було відмовлено у звязку із розбіжностями в його прізвищі, а саме: згідно трудової книжки БТ-1 № 7469257 та військового квитка № 3752946 прізвище (на російській мові) ОСОБА_1, а згідно паспорта (на російській мові) ОСОБА_3, що підтверджується листом Хотинського відділення обслуговування громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 7822/09-11 від 15.03.2018 року.

Як вбачається із матеріалів справи та документів, а саме: копії паспорта заявника серія КТ № 158868, виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області 22.10.2015 року прізвище заявника на українській мові значиться, як ОСОБА_1, а на російській мові - як ОСОБА_3.

Згідно трудової книжки БТ-1 № 7469257 від 25.09.1979 року прізвище заявника значиться, як ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Суд не бере до уваги твердження заявника, викладені у заяві від 02.04.2018 року, де зазначено, що йому спеціалістом у пенсійному фонді було повідомлено, що підприємства на якому працював заявник у Росії, вони в реєстрі не бачать, та що дане підприємство ліквідоване ще в 2000-х роках, але хто правонаступник і де можуть зберігатися документи цього підприємства невідомо, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження у суді, а заявник не надав доказів на підтвердження цього.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суду не надано доказів того, що заявник ОСОБА_1 звертався засобами поштового чи електронного звязку до підприємства в Росії на якому він працював або правонаступника з метою усунення розбіжносте у його прізвищі.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Отже враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що заявником не надано достатніх доказів, що в позасудовому порядку неможливо встановити факт, що йому належить трудова книжка БТ-1 №7469257, та не надано доказів щодо причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Крім цього, при розгляді справ про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись 10, 76, 80, 81, 263-266, 293-294, 315, 318 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області (адреса місцезнаходження: вул. Оренбурзька, 7А, м. Чернівці, код ЄДРПОУ - 4032934) про встановлення юридичних фактів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.05.2018 року.

Суддя: О.Г.Єфтеньєв