АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7856/17 Номер провадження 22-ц/786/783/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Триголова В.М.,

суддів: Лобова О.А., Дорош А.І,

секретар: Діхтяр Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" про стягнення грошових коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ФОП ОСОБА_3, ТДВ «Полтаваавтотранс» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що він, маючи пільги в розмірі 50 відсотків вартості проїзду на внутрішніх лініях автомобільного транспорту в період з 1 жовтня по 15 травня, адже є інвалідом 2 групи, звернувся 02.02.2017 року до касира Автовокзалу в м. Полтаві по вул. Великотирнівській, 7 підприємства ТДВ «Полтаваавтотранс» щодо придбання пільгового проїзного квитка на автомобільний транспорт маршрутом м. Полтава - селище Оржиця, Полтавської області. Однак йому в придбанні пільгового квитка було відмовлено та продано квиток за повну вартість. Відмова мотивована тим, що перевізник ФОП ОСОБА_3, який обслуговує цей маршрут заборонив ТДВ «Полтаваавтотранс» продавати квитки по пільговій вартості. Такі дії відповідачів вважає неправомірними та такими, що завдали моральної шкоди, яка полягає у хвилюваннях, моральних страждання внаслідок неможливості скористатися своїми законними правами, яку оцінює в 300 грн.. окрім того, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 41, 08 грн. в рахунок компенсації вартості пільгового проїзду.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 рокув задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" про стягнення грошових коштів та моральної шкоди - відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30 березня 2018 року у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю "Полтаваавтотранс" про стягнення грошових коштів та моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на положення Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та на те, що надавати пільги інвалідам є обов'язок, а не право відповідачів.

Порядок виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км), затверджений рішенням Полтавської обласної ради та передбачений ним порядок компенсації вартості проїзного квитка для інвалідів, не замінює дію Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Також скаржник вважає, що договір про надання послуг між ТдВ «Полтаваавторанс» та ФОП ОСОБА_3 в частині ненадання пільг категоріям населення, які мають на це право, є незаконним, суперечить моральним засадам суспільства.

У відзиві на апеляційну скаргу ТдВ «Полтаваавтотранс» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2, а рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

У відзиві ТДВ «Полтаваавтотранс» посилається на Правила надання послуг пасажирського австомобільного транспорту, затверджені Постановою КМУ №176 від 18.02.1997 року, відповідно до яких позивач отримав у касі автовокзалу іменний квиток із інформацією про пільговика для подальшого звернення за компенсацією, даними Правилами не передбачено надання знижки через касу автостанції.

Також ТДВ «Полтаваавторанс» посилається на Закон України «Про автомобільний транспорт», яким визначено, що забезпечення організації пасажирських перевезень на приміських і міжміських автобусних маршрутах покладається на обласні державні адміністрації. А тому ні перевізник, ні автостанція не має права самостійно встановлювати умови надання послуг з перевезення пасажирів. Такі умови в даному випадку викладені у Порядку виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км), затверджений рішенням Полтавської обласної ради, відповідно до якого виплати проводить Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інтсанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 має другу групу інвалідності згідно посвідчення НОМЕР_1. (а.с. 6).

02.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до каси автовокзалу у м.Полтава для придбання пільгового квитка на автобусний рейс сполученням «Полтава-Оржиця». У продажу пільгового квитка позивачу було відмовлено.

Основним видом діяльності ТДВ «Полтаваавтотранс» є надання послуг автостанцій, автовокзалів та стоянок для автомобілів по забезпеченню перевезень пасажирів і багажу автомобільним транспортом загального користування. (код КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту).

04.03.2013 року між ТДВ «Полтаваавтотранс» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг № 074/13.

На автобусному маршруті «Оржиця-Полтава», на який позивачем був придбаний квиток, працює перевізник ФОП ОСОБА_3

Відповідно ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інваліди I та II групи, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів I групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда I групи або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі).

Порядок транспортного обслуговування інвалідів та дітей-інвалідів на пільгових умовах визначається нормативно-правовими актами, що регламентують правила користування громадянами повітряним, залізничним, річковим, автомобільним та міським електричним транспортом. (в редакції Закону від 01.01.2017 року).

Згідно із ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.

Рішенням Полтавської обласної ради №34 від 29.01.2016 року «Про внесення змін та доповнень до обласної Комлексної програми соціального захисту і соціального забезпечення насклення області на 2013-2020 роки» затверджено Порядок виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км) на 2016 рік.

Рішенням Полтавської обласної ради від 23.11.2016 року №272 у назві Порядку виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км) слова та цифри «на 2016 рік» виключено.

Відповідно до зазначеного Порядку компенсація надається шляхом проведення виплати вартості квитка (вартість проїзду автобусом, автостанційний збір та плата за послуги з попереднього продажу квитків (за наявності такої)) автомобільним транспортом на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км) пільговим категоріям громадян за рахунок коштів обласного бюджету.

В управлінні соціального захисту населення заповнюється заява про відшкодування вартості проїзду автомобільним транспортом на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км) на підставі проїзного документа, паспорту та пільгового посвідчення із зазначенням способу виплати.

Виплату компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільговим категоріям громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км) здійснює Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

За таких обставин, враховуючи, що порядок виплати компенсації за пільговий проїзд визначено Порядком виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування, затвердженого рішенням першого засідання третьої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 29 січня 2016 року (зі змінами), суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що підстав для відшкодування відповідачами, зокрема, підприємством по забезпеченню перевезень пасажирів та перевізником, грошових коштів в розмірі 41 грн. 08 коп. в рахунок вартості пільгового проїзду немає, як і відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, з урахуванням ст. 1167 ЦК України, у зв'язку з недоведеністю її завдання.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оскільки отримання компенсаційних виплат за пільговий проїзд визначено Порядком виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування (протяжність перевищує 50 км), то місцевий суд також вірно зазначив, що договір від 04.03.2013 року № 074/13 про надання послуг, укладеним між ТДВ «Полтаваавтотранс» та ФОП ОСОБА_3 в частині ненадання пільг окремим категоріям населення не суперечить Цивільному Кодексу України, актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, не порушує права позивача, а тому у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору недісним відмовив.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що діями відповідачів було порушено його право на пільговий проїзд, як інваліда другої групи, є безпідставними, оскільки він не позбавлений можливості звернутися до органів соціального захисту населення для отримання відшкодування вартості проїзду згідно придбаного ним квитка та у відповідності із Порядком виплати компенсації за проїзд автомобільним транспортом пільгових категорій громадян на міжміських та міжобласних маршрутах загального користування.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 року, додаткового рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 березня 2018 рокута задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 березня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов