УХВАЛА

11 травня 2018 року

м. Київ

справа № 629/4250/16-ц

провадження № 61-23007ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1, подану представником - адвокатом ОСОБА_2, на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Про-фінанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 7 053 грн 22 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимого відмовлено.

Вирішено питання про розплід судових витрат.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року змінено у частині мотивів часткового задоволення позовних вимог.

І іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У травні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником - адвокатом ОСОБА_2, на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Про-фінанс», є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 638 грн 10 коп., у зв'язку з чим ціна позову у справі № 629/4250/16-ц не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв'язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником - адвокатом ОСОБА_2, на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року, слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1, поданою представником - адвокатом ОСОБА_2, на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Про-фінанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Суддя М. Є. Червинська