Справа № 423/2006/17
Провадження № 2/423/108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з дійсним позовом посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 липня 1982 року по 15 лютого 1991 року.

Від шлюбу мають спільну повнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства ІІ гр.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 15.11.2001 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 16% всіх видів зваробітку.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 01.12.2010 року відповідача було звільнено від сплати аліментів в зв"язку з тим, що син перебував на повному державному забезпеченні в Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті.

В даний час син постійно мешкає з позивачкою. У зв"язку з тим, що їх спільному сину постійно потрібні великі кошти для лікування, проходження обстеження у лікарнях, пенсії яку вони отримують разом з сином їм не вистачає.

Відповідач є працездатним, працює у СП Попаснянська дистанція колії, має велику заробітну плату, інших утриманців не має, вважає, що він може надавати матеріальпу допомогу на утримання дитини.

Сторони не досягли згоди щодо утримання спільного повнолітнього сина, який є інвалідом. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не меньше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дн подачі заяви і до повноліття дітей.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач визнав позовні вимоги частково, надав заперечення, в яких зазначив, що не проти надавати матеріальну допомогу синові, але у розмірі 1/6 частни від своїх доходів, посилаючись на те, що він має на утриманні мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона потребує постійного догляду та лікування. Хворіє на гіпертонічну хворобу ІІІ ст. та ангіопатію сосудів сітчатки ока. Декілька разів на рік вона знаходиться на стаціонарному лікуванні. Відповідач постійно купує матері ліки, водить до лікарні та утримує її матеріально.

До того ж, відповідач зазначає, що сам має поганий стан здоровя знаходиться на диспансерному обліку у лікаря терапевта з діагнозом : ішемічна хвороба, стенокардія напружено ФК ІІ, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ, хронічна серцева недостатність. Потребує постійного прийому гіпозетівних і серцевих препаратів. Щомісячно витрачає на ліки більше 1000 гривень.

Відповідач зазначає, що отримує заробітну плату, середній розмір якої становить близко 7500 грн., але має відповідні витрати.

Також, відповідач зазначив, що надає матеріальну допомогу позивачці на утримання сина в добровільному порядку у розмірі 1000 грн. щомісяця.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення відповідача, просив задовольнити позов чатково.

Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Предметом даного позову являється вирішення питання щодо надання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка є інвалідом.

Дані правовідносини регулюються положеннями Сімейного Кодексу України.

Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Повноліття настає з досягненням особою вісімнадцятирічного віку. Непрацездатними вважаються інваліди І, II, III груп. При цьому, не має значення коли настала непрацездатність - до досягнення повноліття або в будь-який інший час. Отже, для утримання батьками повнолітніх дочки, сина необхідні такі підстави:

- повнолітні син, дочка повинні мати статус непрацездатного; - повнолітні непрацездатні син, дочка потребують матеріальної допомоги. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Таким чином, законом встановлено умову при розгляді позовів про вимоги надання утримання повнолітніх дітей це можливість платника. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток (дохід) , який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину, але з урахуваням інших обставин, що встановлено діючим законодавством. Виходчи з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року із змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. При цьому, згідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи коментарі до ст..198 СК України - потреба в матеріальній допомозі визначається залежно від наявності прожиткового мінімуму, а аліментний обов"язок батьків не пов"язується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом.

При цьому, суд зазначає, що прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність та інвалідів у 2018 становить: з 1 січня 2018 року 1373 грн;

Таким чином, з урахуванням встановлених правових положень - 50% прожиткового мінімуму інвалівдів на теперішній час повинна становити не менш 686 грн.

З урахуванням визначених правових положень, суд зазначє. Із копії свідоцтв про народження /а.с.12/ вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є батьком повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно довідки МСЕК від 01.04.2011 року - ОСОБА_4 19.03.1983 року визнаний інвалідом дитинства безстроково. Дані факти не оспорюються відповідачем. Відповідно до Акту депутата селищної ради, довідка про доходи, копії паспорту та ІПН ОСОБА_5, копії пенсійного посвідчення ОСОБА_5, епикрізу № 559,епикріз № 7629, виписки з історії хвороби №2354, копії свідоцтва про народження, копії витягу з ДРАЦС , довідки сімейного лікаря від 24.11.2017 року, товарних чеків (3 шт), розписки позивачки ОСОБА_1 в отриманні коштів на утримання сина ОСОБА_4 - відповідачем підтверджено, що він має на утриманні матір похилого віку, якій зобовязаний надавати допомогу, має поганий стан здоровя та витрачає більшу частину заробітку на своє лікування, а також не відмовляється надавати допомогу своєму повнолітньому сину-інваліду. При тім, суд звертає увагу на те, що надаі позивачкою матеріали на підтвердження своїх позовних вимог не містять достатніх доказів щодо потреби в «дуже великих коштах на лікування та постійні обстеження у лікарнях». Так, направлення Попаснянської ЦРЛ на консультацію лікаря гематолога, датовано 14.02.2014 року. Документ про проходження ОСОБА_4 ультразвукового дослідження органів черевної порожнини, без призначення рекомендацій лікаря датований 04.03.2014 року. Суд погоджується із зауваженням відповідача про те, що на час звернення із позовом є неактуальними надані позивачкою відмості про її доходи та розмір пенсіїї сина-інваліда , а саме: - довідка про розмір соціальної пенсії, яку отримує син, датована 06.10.2016 року (1160,00грн.) - довідка про розмір пенсії позивачки також станом на 06.10.2016 року (949,00грн.) Надані ж позивачкою до відповіді на відзив відповідача відомості про доходи свої та сина містять більший розмір доходів ( станом на 12.02.2018 року) , а саме: - розмір соціальної пенсії, яку отримує син, становить 1452 грн.

- розмір пенсії позивачки, становить 1373 грн.

Також, суд наголошує, що в наданих позивачкою матеріалах до відповіді на відзив відповідача містяться матеріали, які не пов"язані із витратами на утримання та матеріальну потребу саме сина позивачки.

А так, з урахуванням розміру середньої заробітної плати відповідача (який становить близко 7500 грн.) - 1/6 частина від його доходу буде становить достатній розмір аліментів на дитину-інваліда який буде відповідати встановленим законодавчим положенням.

Таким чином, враховуючи положення діючого закнодавства, суд зазначає, що аліменти на дитину стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитиниа, повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини, а у разі стягнення аліментів на повнолітню дитину, з урахуваннм можливостей платника алімемтів надавати таку допомогу.

На підставі викладеного, ст. 180-182, 198, 200 СК України, положення Пленуму и Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року із змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, керуючись ст.10,12, 81,141, 258, 263- 265,272,352-354 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання спільної повнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 17 липня 2017 року безстроково.

Рішення може бути оскаржене до апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту його проголошення або з моменту складання (або вручення учасникам справи) повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Попаснянський районний суд .

Суддя : А.В.Архипенко