Справа №718/2656/16-ц
Провадження №2/718/1119/16
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Івасюк Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб: Комісії з прав захисту дитини Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, Органу опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області про визначення місця проживання дитини, -
Рішенням Кіцманського району Чернівецької області від 19.04.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб: Комісії з прав захисту дитини Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, Органу опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області про визначення місця проживання дитини відмовлено.

При ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, як-то передбачено п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.3, 4, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 було подано письмову заяву про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 11908,30 гривень у відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу представник відповідача посилається на ч.5 ст.142 ЦПК України, якою передбачено, що компенсація здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, провадиться внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

В даному випадку провадження у справі не було закрито і позов не був залишений без розгляду.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, понесені відповідачем витрати, повязані із розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу), слід покласти на позивача.

11.11.2016 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено Договір про надання правової допомоги (т.1 а.с.73-74, 168, т.2 а.с.42, 75).

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 11.11.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3, за послуги, передбачені п.1 цього Додатку, Замовник сплачує Виконавцю гонорар у розмірі 550 гривень за кожну годину витраченого Виконавцем часу для виконання послуг відповідно до договору протягом 10 днів д дня підписання акта виконаних робіт.

Актом від 03.05.2017 року прийнято ОСОБА_2 виконання послуг на правову допомогу, здійснену адвокатом ОСОБА_3, на суму 7287,50 гривень.

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 21.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3, за послуги, передбачені п.1 цього Додатку, Замовник сплачує Виконавцю гонорар у розмірі 640 гривень за кожну годину витраченого Виконавцем часу для виконання послуг відповідно до договору протягом 10 днів д дня підписання акта виконаних робіт.

Актом від 11.04.2018 року прийнято ОСОБА_2 виконання послуг на правову допомогу, здійснену адвокатом ОСОБА_3, на суму 4620,80 гривень.

Згідно квитанції № 676707 від 26.04.2017 року ОСОБА_2 сплачено ОСОБА_3 6960 гривень.

Згідно квитанції № 676717 від 11.04.2018 року ОСОБА_2 сплачено ОСОБА_3 4948 гривень.

Всього на надання правової допомоги відповідачем ОСОБА_2 понесені витрати на загальну суму 11908 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11908 гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: