Постанова

Іменем України

02 травня 2018 року

м. Київ

справа № 686/5041/16-ц

провадження № 61-2536св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача-Пророка В. В.
суддів: Висоцької В. С., Лесько А. О.,Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач-ОСОБА_6,
відповідач-Відділ капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області,

розглянув у порядку письмового провадження справу, відкриту за позовом ОСОБА_6 до Відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області про розірвання договору та стягнення збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року, постановленого суддею Козак О. В., та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2016 року, постановлену у складі суддів: Пастощука М. М., Марцинкевича А. М., Янчук Т. О.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 01 березня 2016 року ОСОБА_6 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області (далі - ВКБ УМВС України в Хмельницькій області) з вимогами, які в уточненому позивачем вигляді зводяться до наступного:

1.1. У зв'язку з істотним порушенням умов договору відповідачем розірвати договір від 16 грудня 2006 року № 4/1186 на дольову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2;

1.2. Стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі витрат, необхідних для придбання 2-кімнатної квартири загальною площею 70 кв. м, яка б знаходилась по АДРЕСА_2, розмір яких за результатами судової експертизи складає - 475 020,00 грн;

1.3. Стягнення з відповідача усіх понесених позивачем судових витрат.

2. Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2006 року між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області (далі в контексті цього договору - Виконавець) та ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діяла в своїх інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_9, (далі - Дольовики) було укладено договір № 4/1186 на дольову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2. Предметом договору є взаємовідносини між Виконавцем та Дольовиками по фінансуванню будівництва 2-кімнатної квартири за АДРЕСА_2. Згідно цього договору Дольовики зобов'язуються на протязі будівництва житлового будинку, розміщеного в АДРЕСА_2, сплатити загальну вартість квартири, яка на момент укладання договору складає 177 450,00 грн. В якості дольової участі у відповідному будівництві Дольовики передають 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 177 450,00 грн в строк до 20 грудня 2006 року.

3. На підставі нотаріально посвідченого договору міни від 23 грудня 2006 року Дольовики обміняли належну їм на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 на належне УМВС України в Хмельницькій області право на 2-х кімнатну квартиру № 66 на 1-му поверсі загальною площею 70,0 кв. м по АДРЕСА_2, згідно договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186 на дольову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2. Згідно цього договору вартість квартири, право вимоги на яку переуступається, становить 177 450,00 грн.

4. 23 грудня 2006 року між ОСОБА_6 та Дольовиками було укладено договір переуступки вимог, згідно якого Дольовики переуступили ОСОБА_6 своє право вимоги на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2. Згідно цього договору вартість квартири, право вимоги на яку переуступається, становить 177 450,00 грн.

5. Згідно довідки ВКБ УМВС України в Хмельницькій області від 14 грудня 2015 року № 38/428, виданої ОСОБА_6, яка згідно договору переуступки вимоги від 23 грудня 2006 року набула майнові права на квартиру АДРЕСА_2, в рахунок виконання умов договору на дольову участь від 16 грудня 2006 року № 4/1186 оплачено кошти в сумі 177 450,00 грн.

6. 17 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до голови ліквідаційної комісії ВКБ УМВС України в Хмельницькій області та до голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області з заявами про виконання зобов'язання щодо передачі їй відповідної квартири або розірвання зазначеного договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186 в зв'язку з істотним його порушенням та відшкодування збитків відповідно до статті 633 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі в редакції чинній на момент вчинення відповідних дій - ЦК України).

7. ВКБ УМВС України в Хмельницькій області листом від 22 лютого 2016 року № 38/77 повідомило ОСОБА_6 про відмову у задоволенні кредиторських вимог та запропоновано для вирішення питання відшкодування збитків звернутись до суду.

8. Позивач звернувся з клопотанням про призначення експертизи в рамках судового розгляду справи. Згідно висновку експерта № 373/016 оціночно-будівельної експертизи дійсна (ринкова) вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_2 станом на 10 травня 2016 року складає 475 020,00 грн (далі - Висновок експерта).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року позов задоволено частково:

9.1. Розірвано договір від 16 грудня 2006 року № 4/1186 на дольову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2, укладений між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області та ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє від свого імені та як законний представник від імені малолітнього сина ОСОБА_9;

9.2. Стягнуто з ВКБ УМВС України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_6 177 450,00 грн;

9.3. В задоволенні решти позовних вимог позивача відмовлено;

9.4. Стягнуто з ВКБ УМВС України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_6 судовий збір та судові витрати в розмірі 2 698,37 грн.

10. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач внаслідок невиконання зобов'язання відповідачем значною мірою позбавляється того, на що позивач міг би розраховувати за договором від 16 грудня 2006 року № 4/1186, а саме отримання права на 2-кімнатну квартиру загальною площею 70,0 кв. м на 1-му поверсі за АДРЕСА_2. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним умов цього договору.

11. ОСОБА_6 не надала доказів про заподіяння їй збитків на вказану в позовній заяві суму 475 020,00 грн, які б свідчили про її намагання придбати аналогічну житлову площу в іншому житловому будинку по АДРЕСА_2. Висновок експерта суд до уваги не прийняв, оскільки позивач обґрунтовує завдані їй збитки розміром витрат необхідних для придбання 2-кімнатної квартири, загальною площею 70 кв. м в іншому житловому будинку по АДРЕСА_2, а не квартири АДРЕСА_2, оцінку якої було проведено експертом.

Короткий зміст судового рішення апеляційної інстанції

12. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року, у якій вона просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення судом апеляційної інстанції, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі, була відхилена, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року залишене без змін.

13. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено, що заподіяні позивачу збитки складають 475 020,00 грн. Щодо стягнення з відповідача коштів у сумі 177 450,00 грн суд першої інстанції прийняв правильне рішення.

14. Апеляційний суд у своїй ухвалі визнав безпідставним посилання позивача в апеляційній скарзі на Висновок експерта як на доказ розміру витрат позивача, які йому необхідно здійснити з метою відновлення порушеного відповідачем права позивача на придбання 2-кімнатної квартири площею 70 кв. м у відповідному будинку.

15. Апеляційний суд виходив з того, що: 1) «предметом договору № 4/1186 від 16 грудня 2006 року була дольова участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2 без визначення строку (терміну) виконання боржником зобов'язання»; 2) «з вимогою розірвання договору ОСОБА_6 звернулася до відповідача 16 грудня 2015 року»; 3) «підстав для стягнення з відповідача вартості двокімнатної квартири загальною площею 70,0 кв. м в житловому будинку по АДРЕСА_2 в сумі 475 020,00 грн, тобто за цінами на час вирішення спору, немає».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. У жовтні 2016 року ОСОБА_6 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважаючи, що суди попередніх інстанцій прийняли незаконні та необґрунтовані судові рішення, неправильно застосувавши норми матеріального права.

17. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить:

17.1. Скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2016 року;

17.2. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі;

17.3. У зв'язку з істотним порушенням умов договору відповідачем розірвати договір від 16 грудня 2006 року № 4/1186 на дольову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_2;

17.4. Стягнути з відповідача заподіяні позивачу збитки у розмірі витрат, необхідних для придбання іншої 2-кімнатної квартири загальною площею 70,0 кв. м в житловому будинку по АДРЕСА_2, - 475020,00 грн;

17.5. Стягнути з відповідача усі понесені позивачем судові витрати.

Рух справи в суді касаційної інстанції

18. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - «ЦПК України») касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19. Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20. 20 січня 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

21. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

22. Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

23. Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2018 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

24. Суд першої інстанції встановив істотне порушення договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186 відповідачем, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що можна розраховувати за ним, а саме отримання права на 2-кімнатну квартиру загальною площею 70,0 кв. м на 1-му поверсі за АДРЕСА_2. Це рішення підтримав суд апеляційної інстанції.

25. Частина друга статті 22, частини третя та п'ята статті 653 ЦК України дає позивачу право вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору, в тому числі, витрат, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), беручи до уваги ринкові ціни, що існуватимуть на день ухвалення рішення, якщо таке рішення буде позитивним. Позивач заявив клопотання про призначення судової експертизи з метою визначення дійсного розміру заподіяних йому відповідачем збитків, бо на момент звернення до суду позивач не зміг би за 177 450,00 грн відновити своє порушене право, яке полягає у отриманні права на 2-кімнатну квартиру за № 66 загальною площею 70,0 кв. м на 1-му поверсі в житловому будинку по АДРЕСА_2.

26. Позивач вважає, що суди попередніх інстанцій безпідставно не приймають до уваги Висновок експерта та не застосовують вищезазначені норми матеріального права, не розуміє в чому полягають їх аргументи щодо недоведеності ним збитків на суму в 475 020,00 грн, чому суд першої інстанції вимагає від позивача доводити намагання придбати аналогічну житлову площу в іншому житловому будинку по АДРЕСА_2.

(2) Позиція інших учасників справи

27. ВКБ УМВС України в Хмельницькій області подало заперечення на касаційну скаргу позивача. Фактично частина аргументів в цьому запереченні зводяться до безпідставності розірвання договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186 на підставі істотного порушення цього договору відповідачем без вимоги скасувати таке рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Обов'язки по відповідному договору не виконані через проблеми з бюджетним фінансуванням.

28. На думку відповідача Висновок експерта визначає лише ймовірну вартість готової квартири, а не дольову участь в будівництві житла, тому посилання на нього позивача в касаційній скарзі є неправомірним.

29. Резюмуючи свої доводи, відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в силі, відхилити касаційну скаргу позивача «з метою запобігання завдання значних фінансових збитків Державі в особі ВКБ УМВС України в Хмельницькій області».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

30. Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

31. Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Частина друга цієї статті встановлює, що суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

32. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

33. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

(1.1) Щодо доведеності збитків та застосування норм матеріального права

34. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (частина друга статті 10 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі позначення цього документа у редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій судом першої інстанції та апеляційним судом, за умови однаковості положень такої редакції, - ЦПК України 2004).

35. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України 2004 (частина 3 статті 10 ЦПК України 2004).

36. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частина третя статті 60 ЦПК України 2004).

37. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України 2004 (частина перша статті 10 ЦПК України 2004).

38. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (стаття 212 ЦПК України 2004).

39. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

40. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина друга статті 530 ЦК України).

41. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України).

42. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (частина п'ята статті 653 ЦК України).

43. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частина перша та пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

44. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац перший частини третьої статті 22 ЦК України).

45. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (частина третя статті 623 ЦК України).

46. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором (частина друга статті 623 ЦК України).

47. Суди першої та апеляційної інстанції встановили істотне порушення відповідачем договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що можна розраховувати за ним, а саме отримання права на 2-кімнатну квартиру загальною площею 70,0 кв. м на 1-му поверсі за АДРЕСА_2.

48. Якби відповідач виконав свої зобов'язання по договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186 - позивач мав би у власності відповідну квартиру № 66. Враховуючи, що квартира № 66 не збудована, відновлення відповідного порушеного права позивача можливе лише шляхом придбання прав на іншу аналогічну квартиру. Тобто, задля відновлення зазначеного права позивач мусить придбати іншу аналогічну двокімнатну квартиру. В даному випадку поняття «мусить» не залежить від практичних спроб (намагання) позивача це зробити.

49. Позивач зазначає, що на момент звернення до суду він не зміг би за 177 450,00 грн відновити своє вищезазначене порушене право. Ця сентенція позивача не поставлена під сумнів, не спростована в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції та вбачається розумною з точки зору інфляційних процесів в Україні.

50. Для визначення обсягу витрат, пов'язаних з відповідним відновленням порушених прав позивача, необхідно встановити вартість незбудованої квартири № 66 з усіма характеристиками такої квартири, передбаченими договором від 16 грудня 2006 року № 4/1186. Така вартість й буде витратами позивача, на відшкодування яких він має право в контексті частини першої статті 22 ЦК України. Ці витрати не залежатимуть від того, чи буде інша квартира придбана за меншу або більшу суму. Безпосередньо оцінка вартості іншої, хоч й аналогічної, 2-х кімнатної квартири, розташованої на тій самій вулиці, буде помилковим доказом відповідних витрат, бо її отримання не передбачалося договором від 16 грудня 2006 року № 4/1186, а аналогічні за характеристиками квартири в різних частинах однієї і тієї ж вулиці не обов'язково мають однакову ринкову вартість.

51. Позивач не є експертом у визначенні вартості квартир. Але в рамках вимог частини другої статті 623 ЦК України має сформувати та довести свою вимогу. Тому позивач заявив клопотання про проведення експертизи. Суд задовольнив це клопотання.

52. Експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань (частина перша статті 53 ЦПК України 2004). Експерт зобов'язаний з'явитися за викликом суду, провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на задані йому питання, а у разі необхідності - роз'яснити його (частина третя статті 53 ЦПК України 2004).

53. Згідно Висновок експерта дійсна (ринкова) вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_2 станом на 10 травня 2016 року складає 475 020,00 грн. Цей висновок не стосується вартості інших квартир, а стосується вартості квартири № 66, яку б та мала за умови завершення її будівництва та на яку розраховував позивач у відповідності до умов договору від 16 грудня 2006 року № 4/1186.

54. Отже, позивач вважає, що його витрати, передбачені пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України становлять 475 020,00 грн - дійсна (ринкова) вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_2 станом на 10 травня 2016 року.

55. Висновок експерта є одним з різновидів доказів, передбачених частиною другою статті 57 ЦПК України 2004. Пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України також включає висновок експерта в перелік доказів, прийнятних при розгляді судами справ.

56. При всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, в тому числі з точки зору їх достатності та взаємного зв'язку у їх сукупності, попри неідеальне формулювання позивачем своєї вимоги, вищезазначена позиція позивача стає зрозумілою та є переконливою. Відповідач зазначеного розміру збитків позивача не спростував.

57. Суди першої та апеляційної інстанції помилково інтерпретували вимоги позивача та не визнали Висновок експерта належним доказом у справі, в зв'язку з чим безпідставно не застосували відповідні вищезгадані норми ЦК України, а також порушили процесуальні норми, зокрема, статті 212 ЦПК України 2004.

(1.2) Щодо заперечення відповідача

58. Враховуючи вищезазначене, суд касаційної інстанції виходить з того, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

59. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша та третя статті 77 ЦПК України).

60. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

61. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частина четверта статті 77 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга статті 80 ЦПК України).

62. Виходячи з вищезазначеного, суд касаційної інстанції не знайшов належних доводів відповідача, які б в контексті частини другої статті 389 та частини першої статті 400 ЦПК України давали підстави відхилити касаційну скаргу позивача.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

63. Норми цивільного процесуального законодавства не передбачають можливості скасування судом касаційної інстанції правильного рішення суду першої інстанції за касаційною скаргою, яка частково аргументована правильністю такого рішення суду першої інстанції, з метою прийняття такого самого рішення. Таким чином рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про розірвання спірного договору є правильними і не можуть бути скасовані судом касаційної інстанції.

64. Висновок експерта відповідає вимогам статті 102 (вимоги до висновку експерта) ЦПК України.

65. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

66. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи Верховний Суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити вимоги касаційної скарги ОСОБА_6 - скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2016 року в частині позовних вимог про стягнення заподіяних збитків, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову та стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 475 020,00 грн.

(2.2) Щодо судових витрат

67. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (частина перша статті 88 ЦПК України 2004). До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи (пункт 5 частини третьої статті 88 ЦПК України 2004).

68. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина перша статті 88 ЦПК України 2004).

69. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

70. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

71. За виключенням квитанції від 25 липня 2016 року № 3 щодо сплати позивачем судового збору у розмірі 5225,00 грн за подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області (а.с. 91), квитанції від 18 жовтня 2016 року № 0.0.635939344.1 щодо сплати позивачем судового збору у розмірі 5702,00 грн за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позивач не надав інших розрахунків документально підтверджених судових витрат.

72. З вищевказаних квитанцій з урахуванням приписів статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент відповідних платежів) вбачається, що позивач сплатив судовий збір при поданні апеляційної скарги та касаційної скарги за майнову вимогу в розмірі 475 020,00 грн.

73. За результатом касаційного розгляду позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

74. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у своєму рішенні від 16 липня 2016 року встановив загальні судові витрати позивача у сумі 7 222,63 грн. Сторонами цей факт не оспорюється. Суд першої інстанції прийняв рішення стягнути на користь позивача з відповідача суму в розмірі 2 698,37 грн пропорційно задоволеним судом першої інстанції вимогам позивача. Цим рішенням суд касаційної інстанції задовольняє іншу частину позовних вимог позивача, а відтак, на користь позивача належить стягнути з відповідача судові витрати в іншій частині.

75. 75. Отже, позивач має право на відшкодування йому: 1) 4 524,26 грн (7 222,63 грн - 2 698,37 грн) судових витрат, понесених ним при розгляді справи судом першої інстанції; 2) 5 225,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги; 3) 5 702,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 416, 419, та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

1. Задовольнити частково Касаційну скаргу ОСОБА_6.

2. Скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_6про стягнення заподіяних збитків.

3. Ухвалити нове рішення у скасованій частині про задоволення позовних вимог.

4. Стягнути з Відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_6 475 020,00 грн.

5. Стягнути з Відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_6 витрати на розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 4 524,26 грн, на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 225,00 грн, на сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 702,00 грн; всього стягнути - 15 451,26 грн. судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А.О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська