Провадження №2/521/1076/18
10 квітня 2018 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Плавича І.В.,
при секретарі - Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказувала, що на підставі свідоцтва про право власності від 22 листопада 2000 року №6-ІІ062 власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, та 22 грудня 2006 року П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину зазначеної квартири на ім'я ОСОБА_2 за реєстровим №3-1220.
Однак, як зазначає позивач, з 1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою квартири АДРЕСА_1 не проживають, але в позасудовому порядку не здійснили необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку. У зв'язку з викладеними обставинами та з огляду на те, що ОСОБА_2 змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг, виходячи з кількості зареєстрованих осіб за даною адресою, позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явилась, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.
Відповідач ОСОБА_4 у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, письмові докази, що були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову - виходячи з наступного.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 22 листопада 2000 року, зареєстрованого за №6-ІІ062, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках.
Як зазначено у вищевказаному документі, 22 грудня 2006 року П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку зазначеної у свідоцтві квартири після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я ОСОБА_2 за реєстровим №3-1220.
Так, технічний паспорт на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 виданий ТОВ «ЮРІКС» на ім'я ОСОБА_2
Як свідчать довідка з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №2939 від 28 березня 2017 року, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_2, 1943 року народження, - з 17 червня 1977 року, ОСОБА_4, 1992 року народження, - з 05 липня 1995 року, ОСОБА_3, 1970 року народження, - з 05 липня 1995 року.
Також факт не проживання за вказаною адресою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 01 жовтня 1997 року підтверджений показаннями свідків: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_2, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 26 грудня 2001 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт НОМЕР_3, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 09 грудня 1998 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт НОМЕР_4, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській Області 16 вересня 1996 року.
Крім того, відповідно до паспорту громадянина РФ НОМЕР_5, виданого УФМС по м. Москва по району Дорогомилово 23 жовтня 2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7. Відповідно до паспорту громадянина РФ НОМЕР_6, виданого Віддлом УФМС Росії по Тверській області у Кімрському районі 16 квітня 2013 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8.
Виходячи з наведеного, судом встановлено що відповідачі не проживають за вказаною адресою на протязі більш ніж 20 років.
Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених судом фактів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право користування відповідним житловим приміщенням.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз'яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_3.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати, а саме: суму неоплаченого судового збору - у розмірі 704,80 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_7, виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, місце реєстрації: АДРЕСА_4) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт громадянина РФ НОМЕР_5, виданого УФМС по м. Москва по району Дорогомилово 23 жовтня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт громадянина РФ НОМЕР_6, виданий Віддлом УФМС Росії по Тверській області у Кімрському районі 16 квітня 2013 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт громадянина РФ НОМЕР_5, виданого УФМС по м. Москва по району Дорогомилово 23 жовтня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт громадянина РФ НОМЕР_6, виданий Віддлом УФМС Росії по Тверській області у Кімрському районі 16 квітня 2013 року, зареєстрована за адресою: Одеса, АДРЕСА_5) такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_6.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт громадянина РФ НОМЕР_5, виданого УФМС по м. Москва по району Дорогомилово 23 жовтня 2015 року, зареєстрована за адресою: Одеса, АДРЕСА_5), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт громадянина РФ НОМЕР_6, виданий Віддлом УФМС Росії по Тверській області у Кімрському районі 16 квітня 2013 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4) в рівних частках на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 704,80 гривень.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.