Справа № 591/224/17
Провадження № 2/591/89/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А. Я.
при секретарі - Устименко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3
про звернення стягнення на заставлене майно -
Представник позивача ОСОБА_4 в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився. В письмових запереченнях наданих до суду представник відповідача - адвокат ОСОБА_5 в якому просить відмовити у задоволенні позову.
3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з'явилися.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого:
Позичальник свої зобов»язання за договором належним чином не виконав. Станом на 19.12.2016 року заборгованість складає: за кредитом - 604254 грн. 94 коп., за відсотками - 311456 грн. 07 коп. (а.с.52).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦПК України передбачено, що зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов»язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Також відповідно до умов вище вказаних договорів застави - заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у наступних випадках:
- невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою згідно з договором застави,
- у випадку, якщо до настання терміну або закінчення строку виконання будь-якого із обов'язків, перелічених у п. 2.1 договору застави, заставодавець надасть заставодержателю письмову заяву про неможливість своєчасного виконання згідно з основним договором,
- у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов договору застави,
- в інших випадках, передбачених законодавством України.
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється в порядку, передбаченому законодавством України із врахуванням Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Також відповідно до умов договорів застави заставодавець зобов»язаний без попередньої згоди заставодержателя жодним чином не відчужувати, не обтяжувати та не передавати предмет застави третім особам, зокрема, продавати його, не передавати у найм (оренду, лізінг, позичку), у заставу, у довірчу власність (в управління), до статутного фонду третіх осіб, не вносити його у спільну діяльність, не продовжувати строк дії договору найму (оренди, лізінгу, позички) предмета застави, чинних на день укладення договору (якщо такі є) або з тих, що були укладені протягом строку дії договору.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодовець може відчужувати заставлене майно, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержавтеля.
Транспортні засоби, що є предметом застави,було перереєстровано на ОСОБА_1, що підтверджується довідкою наданою Територіальним сервісним центром №5946 Регіонального сервісного центру МВС України в Сумській області (а.с.110).
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
А тому відповідно до чинного законодавства та враховуючи, що транспортні засоби, які передані у заставу в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, перейшли у власність відповідача без припинення обтяження, застава зберігає силу і для нового власника цього майна, яким є відповідач.
Зважаючи на невиконання третьою особою (боржником) зобов»язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету застави.
Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду. Якщо інше не встановлено договором або законом.
А тому, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись кредитним договором, договором застави, ст. ст. 509, 525, 526, 572, 589 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.