Справа 688/853/18
№ 2-о/688/28/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюка О.Г.,

з участю секретаря Антонюк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Новоушицька селищна рада обєднана територіальна громада, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 08 травня 2011 року. В заяві посилається на те, що народилася 08 квітня 1959 року в с.Щербівці Шепетівського району Хмельницької області. ОСОБА_2 являється її матірю. 30 січня 1978 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_2 на прізвище чоловіка. За життя її мати працювала КСП імені ОСОБА_4 та їй було виділено земельну ділянку. 12 травня 1995 року остання склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно заявниці. ОСОБА_2 постійно хворіла та потребувала догляду, тому заявниця проживала разом з нею без реєстрації в с.Щербівці Шепетівського району, вела спільне господарство, здійснювала догляд. 08 травня 2011 року ОСОБА_2 померла. ЇЇ похованням займалася заявниця, яка після смерті матері залишилася проживати в її будинку. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельного паю. Звернувшись до приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено з підстав недоведеності факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем. А тому, просить встановити факт спільного постійного проживання з матірю ОСОБА_2

Заявник в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, підтримала заявлені вимоги повністю.

Представник заінтересованої особи Новоушицької селищної ради обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без участі представника, не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 травня 2011 року в с.Щербівці Новоушицького району Хмельницької області померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №156595, виданого виконавчим комітетом Малостружівської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,64 га, яка розташована на території Малостружівської сільської ради Новоушицького району, її цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №972862, виданого 15 серпня 2005 року, на ім'я ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого на підставі розпорядження Шепетівської райдержадміністрації від 12 липня 2005 року за №401/05-р.

За життя, 12 травня 1995 року ОСОБА_2 уклала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Малостружівської сільської ради за № 18, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_1 за №100/01-16 від 23 лютого 2018 року встановлено, що після смерті ОСОБА_6, яка померла 08 травня 2011 року, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо з підстав недоведеності факту проживання з померлою на день смерті.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 згідно до ст.1261 ЦК України належить до кола спадкоємців першої перги за законом, оскільки є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ-ЯС №979892 від 17 квітня 1959 року виданим Щербівецькою сільською радою Новоушицького району, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І_БВ № 257879 від 30 січня 1978 року.

Як вбачається з довідок Новоушицької селищної обєднаної територіальної громади № 255 від 14 березня 2018 року та № 191 від 22 лютого 2018 року, заявник ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, постійно проживала без реєстрації зі спадкодавцем в с.Щербівці Новоушицького району Хмельницької області.

З пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, засвідчених старостою сіл ОСОБА_9, Щербівці, Балабанівка Новоушицької селищної ради, вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_2 та доглядала за нею з серпня 2006 року і до дня її смерті. Ставити під сумнів пояснення даних свідків у суду підстав немає. Будь-які дані, які б спростовували вищезазначене, відсутні.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбаченихКонституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Заявник ОСОБА_1 у шестимісячний термін не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час її смерті та відкриття спадщини знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Керуючись ст.ст. 263-265, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 08 травня 2011 року в с.Шербівці Новоушицького району Хмельницької області, з серпня місяця 2006 року до дня смерті - 08 травня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення складено 02 травня 2018 року.

Суддя: