Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Чуб Н.С., Сидоренко П.М., Сіренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління юстиції в м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері - залишилась спадщина - 1/3 частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Коли померла мати він одразу не звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. На той момент йому було 19 років, він навчався у Вищому комерційному училищі Київського національного торговельно-економічного університету, потім поступив до Київського національного торговельно-економічного університету на денну форму навчання. Крім того, у 2009 році його мати ОСОБА_4 була позбавлена відносно нього батьківських прав, а згідно чинного законодавства України не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Тому за відсутністю знань права і він вважав, що не має право спадкувати після неї. Також, на момент смерті його мати не була ніде зареєстрована, так як вона була виписана з квартири на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2010 року. Лише, коли він створив свою сім'ю його родичі роз'яснили, що він має право на спадкування майна після смерті його матері ОСОБА_4 Коли він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кривошия Н.А. йому було роз'яснено, що він дійсно має право на спадщину, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, так як ним пропущений шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини і про який він тех. не знав, про що є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року у вказаній справі було відкрито провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року у вказаній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просила розглядати цивільну справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у заявах по суті справи, просить суд позов задовольнити.

Уповноважений представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила слухати справу у відсутності представника та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Уповноважений представник відповідача Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила розглянути справу за відсутності представника за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також, представником відповідача до суду було подано письмові заперечення, в яких остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника відповідачів.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 1992 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_1, батьками якого записані - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 15 листопада 1993 року, виданого Комітетом по оренді та приватизації комунальної власності Дарницького району м. Києва, АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_6 та членам її сім'ї - ОСОБА_8 та ОСОБА_1 у рівних долях (а.с. 15).

07 липня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було складено актовий запис № 470 про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_6 (а.с. 10-11).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2009 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 603 від 26 жовтня 2009 року «Про призначення опіки над малолітніми та неповнолітніми дітьми», піклувальником ОСОБА_1 було призначено ОСОБА_6 (а.с. 14).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2010 року ОСОБА_4 було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

За час свого житті ОСОБА_4 заповіту не склала.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

01 листопада 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кривошиї Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

02 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривошия Н.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року у зв'язку із пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 22).

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на день смерті матері ОСОБА_4 було дев'ятнадцять років, при цьому ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав відносно свого сина - ОСОБА_1, у зв'язку з чим останній і не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка була визнана рішенням суду такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та місцезнаходження якої позивачу відомо не було. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визначення останньому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління юстиції в м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління юстиції в м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю м. Київ, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 26 травня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 тривалістю у три місяці, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: