Справа № 215/5146/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі : головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання Азаренко К.М.

представник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №7 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати по утриманню доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 17393,28 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем їх неповнолітня донька, проживає разом з нею та знаходиться на повному її забезпеченні. Аліменти, які сплачуються відповідачем на утримання дитини, для її нормального виховання, навчальні курси, спортивні секції, гуртки та інше є недостатніми. У зв'язку з тим, що донька ОСОБА_5 поглиблено вивчає англійську мову, а шкільний курс англійської мови є недостатнім, позивач вимушена наймати репетитора з англійської мови. Так з січня 2015 року нею було укладено договір про надання репетиторських послуг. З січня 2015 року до листопада 2017 року за отримання зазначених послуг нею було сплачено 30400гривень. 24.10.2017 року донька зайняла 2-е місце у ІІ (обласному) етапі Всеукраїнської олімпіади з англійської мови. Крім цього, у період 2016 2017 року витратила на шкільний інвентар та одяг 4386,56гривень. Також вказує, що від шлюбу має малолітню доньку, народжену 28 січня 2014 року, тому, для утримання двох доньок, змушена працювати за сумісництвом не повний робочий день. Щомісячна заробітна плата складає 800 гривень, що є недостатнім для їх забезпечення. Вважає, що відповідач є здоровою працездатною особою, та здатний сплачувати додаткові кошти на утримання дитини, тому на підставі статей 180, 185 СК України, просить стягнути половину понесених нею витрат у розмірі 17393,28 гривень.

В підготовчому судовому засіданні, при з'ясуванні обставин справи, позивач вказала, що шкільний курс вивчання англійської мови є слабким, тому вона вимушена була найняти репетитора, для поглибленого вивчення англійської мови, тому як донька має великі здібності до цього. Прийняття участі доньки у навчальних змаганнях буде сприяти її вступу у вищий навчальний заклад за профілем. Визнала обставини в частині купівлі відповідачем ОСОБА_2 ноутбука, айфону, але, на її думку, придбане не було необхідними, також підтвердила придбання ним верхнього одягу, оплату занять з тенісу, здійснення перерахунку коштів донькі через картку «Юніор».

27.04.2018 року позивач в судове засідання не зєявилась, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, зазначивши, що дитина позивача має виняткові здібності з вивчання англійської мови, і заняття з репетитором їй необхідні для вступу на філологічний факультет вищого учбового закладу.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує, вказує, що ним своєчасно сплачуються аліменти із заробітної плати, крім того, впродовж останніх років ним було придбано для доньки ноутбук, айфон, верхній одяг, він здійснював оплату занять з тенісу та участі доньки в модельному конкурсі, перераховував кошти доньки через картку «Юніор», та оформив на доньку медичну страховку. Як батько, постійно зустрічається та спілкується з донькою, в ході чого особисто передає їй грошові кошти. На разі він знаходиться у шлюбі, та має сім'ю, але виконує всі обов'язки батька по відношенню до доньки ОСОБА_5.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 вказала, що відповідачем було перераховано аліменти на загальну суму у 2015 році 11000грн., 2016 рік 13512, 2017 рік - 22238,53грн., крім того, через картку «Юніор», оформлену на ім'я доньки відповідача, у період 2015-2916 роки, ним було перераховано грошові кошти на загальну суму 13590грн., здійснив оплату участі у змаганнях доньки з великого тенісу в розмірі 3000грн., придбав дві зимові куртки вартістю 4000грн., та 8000грн., оплата послуг стоматолога з виправлення неправильного прикусу у сумі 5000грн., загальна вартість ноутбука та айфона складає 22000 грн., щорічно купував доньці кросівки та демісезонні плащі, що вказує на добровільну участь відповідача у наданні додаткової матеріальної допомоги донькі.

Вказані позивачем витрати на заняття англійською мовою вважає безпідставними, тому як донька відповідача навчається у спеціалізованій школі з поглибленим вивчанням англійської мови і витрати на заняття з репетитором з відповідачем не узгоджувалися. Крім того, наявність договорів про надання послуг з репетиторства, без підтвердження розрахунковими документами, не є належним та достатнім доказом на підтвердження, що такі витрати взагалі мали місце.

Допитаний у якості свідка, ОСОБА_2 пояснив, що до розірвання шлюбу з позивачкою, приблизно у 2010 році, ними було прийнято рішення щодо необхідності вивчення донькою англійської мови, тому як в сучасному світі це вже необхідність, у зв'язку з чим було найнято репетитора. Після розірвання шлюбу, ним було запропоновано позивачці щодо проживання доньки разом з ним, на що позивачка не погодилася. Крім сплати аліментів він позивачці постійно надавав грошові кошти на додаткові витрати. Але позивачка постійно та частіше просила все більш крупні суми додаткових витрат без пояснення їх цільового призначення. Після того він самостійного здійснював додаткову матеріальну допомогу донькі, що обумовило відкриття рахунку на ім'я доньки та всі вище переліченні адвокатом дії та виплати. Розмова з донькою про будь-які заняття з репетитором ніколи не велася, з причин того, що донька навчалась у спеціалізованій школі. Про репетиторство стало відомо лише після отримання ним позову. Як стало йому відомо, репетиторство ведеться у груповому форматі, а не індивідуально, та не тим репетитором, який був йому раніше відомий, до вступу доньки у спеціалізовану школу.

Заслухавши пояснення представник позивача - адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, свідка ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який за рішенням суду від 23.10.2013 року було розірвано та від якого була народжена 18.09.2002 року дочка ОСОБА_6 а.с.5,17. Згідно виконавчого листа від 31.05.2013 року з відповідача стягуються аліменти на користь матері дитини, позивача по справі у розмірі ? частини його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - а.с.13.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доводи позивачки ОСОБА_4 щодо понесених нею витрат на додаткові заняття з вивчення дитиною англійської мови, як на розвиток здібностей дитини, заслуговують на увагу лише в частині щодо прагнення позивача на отримання знань дитиною у володінні англійською мовою, але суд не може погодитися в цілому з таким твердженням, тому як не вважає понесені позивачкою витрати на поглиблене вивчення англійської мови особливими обставинами, а надані докази на підтвердження здібностей вважає недостатніми.

Неповнолітня дитина, батьки якої є сторони у справі, навчається в 10 класі Криворізької загальноосвітньої спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №4 з поглибленим вивчанням іноземних мов а.с.9, тобто вже отримує знання в тому обємі, який виходе за межі програми навчання з англійської мови, передбаченого в загальноосвітній школі.

Твердження позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_1 про те, що завдяки заняттям з репетитором дитина досягла успіхів, а саме зайняла ІІ місце у конкурсі зі знання англійської мови, суд відхиляє з наступних підстав.

Згідно інформації, яка міститься у заявкі на участь команди Дзержинського району м.Кривого Рогу в олімпіаді з англійської мови та у листі про Наслідки участі команди школярів у олімпіаді з англійської мови, можна зробити висновок, що проведення конкурсів зі знання англійської мови серед учнів проводиться в межах загальноосвітньої програми. Підготовку кожного учня до конкурсу здійснює вчитель школи, де навчається учень, за відповідною програмою, спрямованою на виконання завдань поставлених конкурсним журі, що в свою чергу передбачає додаткові заняття не повязані зі шкільним курсом. Відносно учня ІНФОРМАЦІЯ_2, то підготовку до участі в конкурсі проводив старший вчитель вищої категорії вищеназваного шкільного закладу ОСОБА_7 а.с.11-12, і нагородження дипломом за зайняте ІІ місце у обласному конкурсі є лише висока оцінка знань учня, внаслідок сумісної праці вчителя та самого учня, що в свою чергу стимулює учня на розвиток своїх знань в подальшому.

Крім цього, суд зазначає, що високий рівень знань, умінь, навичок у особи не є головним критерієм наявності здібностей, тому як здібності проявляються у швидкості, глибині та міцності оволодіння. З огляду на це, суд констатує відсутність доказів, які б підтвердили вміння дитини швидко оволодівати іноземними мовами в певній їх кількості, а надані докази на підтвердження високого рівня знань суд вважає недостатнім для задоволення вимог в цій частині.

Щодо невиконання відповідачем обов'язку приймати участь у додаткових витратах на дитину, то, беручи до уваги пояснення свідка, відповідача ОСОБА_2, про те, що позивач не узгоджувала з ним питання отримання послуг репетитора, йому самому не було відомо про платні додаткові заняття, з огляду на навчання дитини в спеціалізованій школі, і зазначені пояснення не спростовані позивачем ОСОБА_4 та її представником ОСОБА_1, тобто позивач в даному випадку діяла самостійно на свій розсуд, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача взагалі обовязку щодо участі у додаткових витратах. Оцінюючи докази в їх сукупності, достатності та обґрунтованості в цій частині суд заявлені позовні вимоги відхиляє.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на шкільний інвентар та одяг у сумі 4386,56гривень, як такі, що не відносяться до категорії додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), відповідно до статті 185 СК України, а є загальними витратами на утримання неповнолітньої дитини, обов'язок, який, відповідно до статті 180 ЦК України, покладено на обох батьків.

Також, твердження позивача в частині того, що неповнолітня дитина знаходиться на повному її забезпеченні, спростовується наступним.

Відповідно до статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 31.05.2013 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, та встановлено розмір 1/4 частину доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до довідок з місця роботи а.с.37-39, з відповідача стягуються аліменти в повному обсязі; у 2015 році 11000грн., 2016 рік 13512грн., 2017 рік - 22238,53грн., тобто в цій частині обов'язок, покладений на відповідача рішенням суду, виконується.

Крім цього, слід зазначити, що відповідач надає неповнолітній донькі матеріальну допомогу. Так, через картку «Юніор» у період 2015-2916 роки ним було перераховано грошові кошти на загальну суму 13590грн. а.с. 40-41, здійснено оплату участі у змаганнях доньки з великого тенісу в розмірі 3000грн., придбано дві зимові куртки вартістю 4000грн., та 8000грн., оплата послуг стоматолога з виправлення неправильного прикусу у сумі 5000грн., вартість ноутбука та айфона складає 22000 грн., та інше, при середньомісячній його заробітній платі 7000 гривень, тоді як, відповідно до наданих позивачем довідок - а.с.14-15, її середньомісячна заробітна плата складає 800 гривень, що підтверджує фактичне забезпечення відповідачем неповнолітньої доньки, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Виходячи з вищенаведеного, на підставі статей 180, 181 185 СК України, керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 174 ч.4, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене особами, які беруть участь у справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпопетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти -денний строк, з дня його проголошення. Так як в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 травня 2018 року.

Суддя: