Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/212/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.05.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Федишина І.В.,

з участю секретаря Коломієць Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу.

На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що між ТзДВ СТ «Домінанта» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме ОСОБА_2 № АІ/0431243, забезпечений транспорт «ВАЗ», державний номерний номер НОМЕР_1. 23.08.2014 в м.Красилові по вул. Грушевського відбулась ДТП за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.09.2014 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку № 8841 від 11.09.2014 вартість матеріального збитку за пошкодження автомобіля складає 25963,70 грн. Виконуючи свої зобовязання за договором № АІ/0431243 ТДВ «СТ «Домінанта» виплатило ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 20636,41 грн. З моменту виплати страхового відшкодування в позивача виникло право регресу. З метою врегулювання цього питання в досудовому порядку позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу на вищезазначену суму. Однак, дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості виконано не було, а тому просить стягнути з відповідача нанесений збиток у сумі 20636 гривень 41 коп. та судові витрати з розгляду справи в розмірі 1762 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2018 відкрито провадження в справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву та подання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечив.

До суду повернулося рекомендоване повідомлення з відміткою про те, що за одержанням судової повістки та ухвали суду про відкриття провадження в справі відповідач у поштове відділення не з'явився, що свідчить про його відсутність за місцем проживання. Враховуючи, що відповідно до чч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, - слід вважати, що судова повістка відповідачу вручена належним чином. За таких обставин, враховуючи те, що згідно наведених положень законодавства відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження в справі та день, час та місце проведення судового засідання, однак фактично ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження не отримав, суд з метою забезпечення прав та інтересів сторін вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у порядку заочного розгляду у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 05 квітня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) № АІ/0431243 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До страхового товариства «Домінанта» 26 серпня 2014 року ОСОБА_3 подав повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначалося про те, що із забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_1 сталася ДТП, у результаті якої автомобіль «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено», яким керував водій ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Красилівського районного суду в справі № 677/1677/14-п від 18.09.2014 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які стали причиною пошкодження транспортного засобу. На підставі звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ «Рено» № 8841 від 11 вересня 2014 року, складеного ТзОВ «Експертум-АВЕ» проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно цього розрахунку, на підставі звіту про оцінку вартості збитків № 8841 від 11.09.2014 та на підставі стст. 22, 1187 Цивільного кодексу України та ст. 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" подія була визнана страховою, страховиком потерпілому ОСОБА_3 проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 20636 гривень 41 копійка відповідно до страхового акту № 627/533/ЦВ від 09.01.2015.

Ці обставини підтверджуються постановою Красилівського районного суду від 18.09.2014, полісом № АІ/0431243 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повідомленням про страховий випадок від 26.08.2014, страховим актом № 627/533/ЦВ від 09.01.2015, посвідченням водія ОСОБА_3М серії ВАЕ 470893, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 серії САО 287333, заявою на виплату страхового відшкодування від 13.10.2014, звітом № 8841 від 11.09.2014 з доданими до звіту матеріалами, протоколом огляду транспортного засобу від 04.09.2014, ремонтною калькуляцією та контрольним листом №№ 8841 від 11.09.2014.

Статтями 11, 16, 22, 96, 979, 980, 985, 988, 991, 1166, 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном; шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату); предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності); страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку; страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати: у разі навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

У статтях 3, 5, 9, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників; об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу; страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи; у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підп. а), б), в), ґ) підп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та не повідомив страховика про настання страхового випадку в строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону.

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві.

Враховуючи, що як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач при вчиненні ДТП був з ознаками алкогольного сп'яніння та від проведення огляду на стан сп'яніння відмовився, а тому в позивача наявні передбачені чинним законодавством підстави для подання регресного позову до водія ОСОБА_1 забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись стст. 11, 16, 22, 96, 979, 980, 985, 988, 991, 1166, 1187, 1191 ЦК України, стст. 3, 5, 9, 22, 29, 32, 37, 38 Закону України ''Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', стст. 2, 3, 12, 13, 23, 81, 95, 133, 141, 258, 264, 265, 272, 273, 274-279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (31000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) в порядку регресу на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 03056, м.Київ, провул. Індустріальний, 23 () страхове відшкодування, сплачене ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» потерпілому в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_3 в розмірі 20636 (двадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 41 (сорок одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_4