Провадження № 22-ц/773/307/18 Категорія: 59 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів Русинчука М.М., Матвійчук Л.В.,

з участю:

секретаря судового засідання - Губарик К.А.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених коштів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 була надана субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг за період з січня 2015 року по червень 2015 року. В результаті проведеної позивачем перевірки даних, зазначених ОСОБА_1 у заяві про призначення субсидії, встановлено, що відповідач подав неповну інформацію про свій майновий стан. При зверненні він не задекларував наявність у його власності іншого житлового приміщення, яке належить йому на підставі договору довічного утримання від 23.12.2005 року, що призвело до надмірної виплати йому бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії за вказаний період на суму 1698,71 грн.

У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача суму надміру виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово -комунальних послуг у сумі 1698,71 грн., покликаючись, зокрема на положення ст.1212 ЦК України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 1698,71 грн надміру виплачених коштів за призначеними житловими субсидіями. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.8 ст.1 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Позивач Департамент соціальної політики Луцької міської ради подав відзив на апеляційну скаргу, в якому скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просив рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення, покликаючись на ст.1212 ЦК України і п.5, 13 і 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 .

Згідно із нормами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені в ній.

Представник позивача подала до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок подання відповідачем ОСОБА_1 недостовірної інформації про майновий стан йому за період з січня 2015 по червень 2015 року надмірно виплачені кошти за призначеними житловими субсидіями в сумі 1698,71 грн, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Судова колегія в повній мірі не може погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради як отримувач субсидії для відшкодування своїх витрат, відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення), та на підставі його заяви від 27.01.2015 року (а.с.3, 4).

Згідно з Актом №63 від 28.02.2017 р., складеним за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, встановлено, що на ім'я ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та право власності на квартиру загальною площею 28,1 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, згідно з договором довічного утримання ВСК 820403 №3-1766 від 23.12.2005 р., посвідченого Бердичівською держнотконторою (а.с.5, 6).

Відповідно до декларації, наданої для отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, ОСОБА_1 не задекларував своє право власності на друге житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення).

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 даного Положення (що діяв на дату звернення відповідача для призначення субсидії), субсидія не призначається, якщо: уповноважений власник (співвласник) житла, наймач житла у державному та громадському житловому фонді, член житлово-будівельного кооперативу, власник (співвласник) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок, та особи, які зареєстровані разом з ним у житловому приміщенні (будинку), мають у своєму володінні (користуванні) чи володінні (користуванні) дружини (чоловіка, неповнолітніх дітей) у сукупності більше ніж одне житлове приміщення (будинок), загальна площа яких у сумі перевищує встановлену соціальну норму житла, в межах якої надається субсидія.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права призначення субсидії та на визначення її розміру.

В декларації про доходи і майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, від 27.01.2015 р. відповідач задекларував житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 08.09.2016 року, номер запису 18 в книзі 62, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, яка отримана ним на підставі договору довічного утримання від 23.12.2005 року (а.с. 6, 7).

Отже, відповідачем при зверненні до позивача із заявою про призначення субсидії не було дотримано зазначені вище положення та свідомо надано неправдиві дані про свій майновий стан, тому наявні обгрунтовані підстави щодо повернення виплаченої субсидії відповідно до п.20 вказаного Положення, яким визначено, що сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями,повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.1997 року №39/283/90/5, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках, зокрема, виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів. В разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів; подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії. Терміни повернення надміру виплачених коштів встановлюються органом соціального захисту населення в кожному конкретному випадку з урахуванням матеріального стану отримувача субсидії, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.

Позивачем направлялась вимога ОСОБА_1 за № 11.5-7/6669 від 12.05.2017 року, однак у добровільному порядку відповідач кошти не повернув.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 була надмірно виплачена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово -комунальних послуг за період з січня 2015 р. по квітень 2015 р., що підтверджується відповідним розрахунком.

Між тим, колегія суддів вважає, що надмірно виплачена субсидія за травень і червень 2015 року включно не підлягає стягненню, оскільки такі вимоги пред'явлені після виключення пункту 5 Положення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2015 р. N 106, яка набрала чинності 01.05.2015 року.

Відповідно до норм вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2015 р. N 106 при розгляді органами соціального захисту населення області при визначенні права домогосподарства на призначення субсидії до уваги не береться матеріальний стан сім'ї, в тому числі наявність двох житлових приміщень.

Отже, до стягнення з відповідача підлягає сума виплаченої субсидії за січень-квітень 2015 року у розмірі 1680,48 грн., тобто, без врахування субсидії за травень і червень 2015 року .

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що позивач не застосував п.5 Положення, у якому передбачені і інші умови призначення субсидій, а також їх не призначення.

Згідно з п.5-1 Положення, виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій органи праці та соціального захисту населення можуть призначати субсидії, як виняток, у разі наявності умов, зазначених у пункті 5 цього Положення. Рішення про призначення (непризначення) субсидії в таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Як видно із матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 відповідною комісією Департаменту соціальної політики Луцької міської ради рішення щодо призначення йому субсидії у порядку виняткових обставин не ухвалювалось.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.

Тобто, для призначення субсидії, громадянин має подати відповідну заяву та довідку про доходи та несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Обов'язок перевірки наданих даних покладено на відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Як вбачається з листа Департаменту соціального захисту населення Луцької міської ради № 11.13-15/4889 від 12.04.2018 р., витребуваного на вимогу апеляційного суду з метою належного з'ясування обставин справи, 12.02.2015 р. згідно з витягом із Протоколу засідання комісії з питань призначення державних соціальних допомог №2 при розгляді звернень громадян з приводу призначення житлових субсидій рішенням даної комісії ОСОБА_1 відмовлено в призначенні субсидії згідно з ПКМУ від 21.10.1995 р. №848 (загальна площа двох житлових приміщень перевищує норму володіння).

Однак, відповідно до витягу з Протоколу засідання комісії з питань призначення державних соціальних допомог №4 від 26.03.2015 р. даною комісією прийнято рішення про скасування рішення комісії з питань призначення соціальних допомог (протокол №2 від 12.02.2015 р. п.138). Таке рішення комісії прийняте на підставі відповіді Департаменту соціального захисту населення ВОДА щодо врахування при визначенні права на призначення субсидії наявності садових і дачних будинків, згідно якої садові будинки не враховуються при визначенні права на призначення субсидії.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що звертаючись до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, відповідач вказав відомості, що стосуються лише квартири у м. Луцьку, яка належить йому на праві приватної власності, хоча на час звернення мав право власності на житлове приміщення у м. Бердичів Житомирської області, і про даний факт органи соціального захисту не повідомив.

Доводи апеляції про те, що Департамент соціальної політики Луцької міської ради склав та надав до суду сфальсифікований акт від 28.02.2017 р., тобто через шість місяців після звернення із письмовими поясненнями відповідача, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Стаття 12 ЦПК України (в новій редакції) передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України (в діючій редакції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що Департамент соціального політики Луцької міської ради довів обставини щодо того, що відповідач свідомо подав недостовірні дані, які вплинули на його право на субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг і що внаслідок цього йому була надміру перерахована сума субсидії за січень-квітень 2015 року в сумі 1680 грн.48 коп., тому спірні кошти можна вважати безпідставно набутим майном у розумінні ст. 1212 ЦК України, які слід стягнути з відповідача.

За таких обставин, судова колегія апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - зміні, на підставі положення п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, зі зміною рішення та зменшенням розміру стягнутої суми надміру виплачених коштів за призначеною субсидією з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 48 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутої суми надміру виплачених коштів за призначеною субсидією з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 48 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді