Номер провадження: 22-ц/785/2611/18
Номер справи місцевого суду: 496/1132/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна після розлучення та визнання суми боргуза апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року по цивільній справі, ухвалене суддею Драніковим С.М.

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2 про поділ майна після розлучення та визнання суми боргу, посилаючись на те, щовона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 24.10.2006 року по 14.00.2012 року. Під час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого (Леніна), 249 вартістю 177 758 грн. на земельній ділянці вартістю 193 870 грн.

Під час сумісного проживання вона витрачала на будівництво будинку і поліпшення умов проживання, що знаходиться у їх сумісній власності особисті кошти, брала кредити, сплачувала комунальні послуга, брала кошти в борг, загальний розмір яких складає 152056 грн., які вона оцінює як сумісний борг.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати 1/2 частину боргу в сумі 76028 грн. за відповідачем, як сумісно нажитим під час шлюбу; поділити будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого (Леніна), 249, згідно висновку судової експертизи, по варіанту 3 як співвласникові 2, поділити земельні ділянки за двома держактами, що складають загальну площу 0,1295 га та зобовязати відповідача не перешкоджати їй в користуванні та розпорядженні її часткою майна.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ майна після розлучення та визнання суми боргу задоволений частково. Поділено майно, відображеного за технічним паспортом від 18.12.2014 року виданим Одеським БТІ, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_2 за свідоцтвом на право власності на праві спільної сумісної власності від 24.02.2015 року згідно з висновком експерта ОСОБА_4 від 09.01.2017 року за варіантом № 3 - по часткам та встановлені судом особисті частки в такому вигляді: ОСОБА_2 отримує право власності на: 1-1 - веранду площею 7,8 кв.м. та 1-2 - житлову кімнату площею 17,7 кв.м. та літню кухню літ «Г», по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складає 49/100 частин. ОСОБА_2 отримує право власності на: 1-3 - кухню студію площею 20,4 кв.м., 1-4 - житлову кімнату 13,4 кв.м.; 1-8 - коридор площею 2,3 кв.м. туалет 1-5 - площею 1,7 кв.м., санвузол 1-6 - площею 2,3 кв.м., котельня 1-7 - площею 4,0 кв.м., а також дворові споруди, а саме: сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ «Ж» та по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складе 51/100 частин. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 2246 грн. Земельні ділянки за двома державними актами на право власності на земельну ділянку №№ЯД 754493; ЯД №754492 у вигляді ріллі, що складають загальну площу 0,1295 га поділено по 1/2 частині з межею для ОСОБА_2 з сусідом ОСОБА_5 з лівого боку від входу з вул. Леніна (ОСОБА_6), а для ОСОБА_2 з межею з сусідом з правого боку від входу з вул. Леніна (ОСОБА_6) ОСОБА_7, що в подальшому буде складати по 0,06475 га ріллі кожному. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Не погоджуючись частково з рішенням суду, ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині отримання 1/2 частини боргу скасувати, постановити нове, також просить змінити рішення в частині розподілу двох земельних ділянок, в інший частині рішення залишити без змін, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду про те, що грошові кошти потрачені на поліпшення житла в період шлюбу і вже розподілені в судовій будівельно-технічній експертизі при частковому розподілі майна вже поліпшеного будинку за висновком експерта є помилковими, оскільки кошти на придбання житлового будинку з надвірними спорудами без поліпшень були потрачені в складчину у рівних частинах обома ОСОБА_2, а тому вважає, що рішення суду в частині отримання 1/2 частини боргу підлягає скасуванню.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У звязку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 знаходилися в зареєстрованому шлюбі в період з 24.10.2006 року по 14.00.2012 року. За цей період сторони набули житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Отамана Головатого (Леніна), 249; та дві земельні ділянки площею 0,0751 га та 0,1000 га, розташовані за цією ж адресою. Згідно свідоцтва про право власності та державних актів на право власності на земельну ділянку, вказане майно є спільною власністю сторін.

Також судом, під час розгляду справи була призначена та проведена судово-будівельна експертиза. Згідно її висновку, один з можливих варіантів розподілу земельної ділянки в натурі виглядає наступним чином: співвласник 1 отримує право власності на: 1-1 - веранду площею 7,8 кв. м. та 1-2 - житлову кімнату площею 17,7 кв.м. та літню кухню літ «Г», по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складає 49/100 частин. Співвласник 2 отримує право власності на: 1-3 - кухню студію площею 20,4 кв.м., 1-4 - житлову кімнату 13,4 кв.м.; 1-8 - коридор площею 2,3 кв. м. туалет 1-5 - площею 1,7 кв.м., санвузол 1-6 - площею 2,3 кв.м., котельня 1-7 - площею 4,0 кв.м., а також дворові споруди, а саме: сарай літ. «Д», літній душ літ. «Е», вбиральня літ «Ж» та по 1/2 частині огорожі № 1 та № 3, 1/2 частку хвіртки № 2 - що складе 51/100 частин. З співвласника 2 на користь співвласника 1 підлягає стягненню 2246 грн.

Земельні ділянки за двома державними актами на право власності на земельну ділянку №№ЯД 754493; ЯД №754492 у вигляді ріллі, що складають загальну площу 0,1295 га поділити по 1/2 частині з межою для співвласника 2 з сусідом ОСОБА_5 з лівого боку від входу з вул. Леніна (ОСОБА_6), а для співвласника 1 з межою з сусідом з правого боку від входу з вул. Леніна (ОСОБА_6) ОСОБА_7, що в подальшому буде складати по 0,06475 га ріллі кожному.

Оскільки, вказаний варіант розподілу на думку суду був найбільш близьким до ідеальної долі по 1/2 частини кожного співвласника із запропонованих варіантів, суд вірно розподілив майно саме за вказаним варіантом.

Щодо боргових зобовязань сторін, суд прийшов також до вірного висновку з наступних піжстав.

Як зазначила позивачка, грошові кошти були отримані нею в борг під час шлюбу з метою поліпшення належного сторонам будинку, який є предметом їхньої спільної власності та витрачені під час шлюбу за цільовим призначенням, що збільшило вартість будинку.

Всі грошові кошти були отримані та повернуті під час знаходження у шлюбі.

Вказана збільшена вартість вже була врахована експертом при розподілі нерухомого майна, а тому повторний розподіл вже витрачених та розподілених між сторонами коштів є неможливим.

Також суду не були надані належні та допустимі докази перешкоджання позивачці з боку відповідача в користуванні належним їй майном, а тому в задоволенні цієї вимоги судом також обґрунтовано було відмовлено.

На підставі вищевикладеного, суд задовольнив частково позов ОСОБА_2 в частині розподілу нерухомого майна.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що рішення суду порушує її права, оскільки кошти на придбання житлового будинку з надвірними спорудами без поліпшень були потрачені в складчину у рівних частинах обома ОСОБА_2, а також, що судом не враховано особистих коштів позивача на поліпшення житлових умов подружжя, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, оскільки вони також є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_8

Повний текст судового рішення складений 08 травня 2018 року.