Справа №752/6156/17
Провадження № 2/752/934/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.03.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заяви від 22.03.2018 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 20 травня 1995 року до 21 вересня 2016 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час проживає з матір'ю. Всі обов'язки по утриманню та вихованню доньки покладені на позивача. Батько дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання доньки, незважаючи на значні доходи, отримані від підприємницької діяльності та здачі в оренду нерухомого майна, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з»явилася, надавши клопотання, відповідно до якого підтримала позовні вимоги і просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 заперечила, посилаючись на те, що позивач є суб»єктом підприємницької діяльності, отримує доходи, значно більші, ніж відповідач, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому може забезпечити належний рівень життя неповнолітньої доньки. Крім того, представник відповідача зазначила, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває їхній з позивачем повнолітній син, який є студентом денної форми навчання, та хвора мати, яка є пенсіонеркою.

Вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 20 травня 1996 р. сторони перебували у шлюбі.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають дітей - повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В силу положень ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

На час розгляду судом справи повнолітній син проживає з відповідачем ОСОБА_3, неповнолітня донька проживає з матір»ю.

Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки доходи відповідача не є постійними, позивач при зверненні до суду наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача, яка отримує доходи від здійснення підприємницької діяльності і обсяг цих доходів за 2017 р. склав 970973,56 гривень.

Суд враховує обсяг витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця.

Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку і розмір його доходу за перше півріччя 2017 склав складає 239750,10 гривень від підприємницької діяльності.

Крім того, суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває повнолітній син сторін, який на час розгляду справи навчається, та мати-пенсіонерка, про що представником відповідача надано відповідні докази.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на отримання відповідачем значних доходів від здачі в оренду нерухомого майна, оскільки викладені обставини не підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов»язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини.

Вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 10 000 гривень, на думку суду, не були доведені в ході судового розгляду, оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів, які вона просить стягнути з відповідача і що витрати, які вона несе, відповідають заявленому розміру аліментів, що підлягають стягненню, та є необхідними для забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини.

Враховуючи викладене, аналізуючи всі зібрані у справі, докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000 гривень, щомісячно.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 141, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Кагарлик Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка м.Гарарлик Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи стягувати з 22.03.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Кагарлик Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не буои вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя