Провадження № 2/219/618/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 травня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, -
в с т а н о в и в:
позивач ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за житлово комунальні послуги в розмірі 11 603 грн. 47 коп. та судові витрати, посилаючись при цьому на ті обставини, що позивач є надавачем житлово-комунальних послуг з опалення, водовідведення, постачання холодної та гарячої води, а відповідач є споживачем цих послуг за адресою: Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Заводська 30/52. Між надавачем послуг та споживачем утворилися певні правовідносини, за якими споживач повинен нести обовязок по сплаті щомісячних комунальних платежів. Однак відповідач вказані платежі здійснював не в повному обсязі, у звязку із чим станом на 1.03.2017 року утворилася заборгованість в сумі 11 603 грн. 47 коп.
Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності № 192 від 19.12.2017 року, в судове засідання не з'явилася, разом з тим надала заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації. Відповідно до ст.130 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем, зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Заводська, 30/52, за якою у Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що надає житлово-комунальні послуги, відкритий особовий рахунок на ім'я відповідача № 6052.
У відповідності до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 1.03.2017 року по особовому рахунку № 6052 існує заборгованість в розмірі 11 603 грн. 47 коп. (а.с.5). Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг за житлово-комунальні послуги не надано.
Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений строк оплачувати отримані послуги (п. 30). Відповідно до п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.
Статтями 20,21 Закону України «Про житловокомунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надання житлово-комунальних послуг.
А тому, споживач зобов'язаний оплатити отриману ним житлово-комунальну послугу. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14.
Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлялася від споживання житлово-комунальних послуг у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобовязань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг.
Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідачем суду не надано достовірних доказів оплати вартості житлово-комунальних, а тому суд вважає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 1.03.2017 року в розмірі 11 603 грн. 47 коп. підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 600 грн. (платіжні доручення № НОМЕР_1 від 25.05.2017, № НОМЕР_2 від 16.11.2017, а.с.1,2).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. 68 ЖК України, ст.ст. 13, 19, 20, 21 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -
позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Також позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя -