Дата документу 02.05.2018
Справа № 320/2146/18
Провадження № 2/320/2160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Лебідь М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 16 квітня 2017 року померла його бабуся, ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частку квартири №52, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна,

буд. 143, яка належала його бабусі на підставі свідоцтва про право власності на

житло від 17.05.1999 року. Інша ? частина належить третій особі по дійсному позову - ОСОБА_4. Спадкоємцем першої черги по закону після смерті ОСОБА_5, був її син, його батько - ОСОБА_6. Між тим, 05 березня 1994 року, його батько помер. Спадщину після померлого батька ОСОБА_6, він прийняв шляхом постійного проживання на день смерті зі спадкодавцем. На час смерті батька, 05 березня 1994 року він був малолітньою особою, оскільки йому виповнилося 7 років. Крім нього, спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_6 є відповідачі, дружина померлого, його мати ОСОБА_2 та донька, його сестра ОСОБА_3, які також прийняли спадщину після померлого ОСОБА_6 шляхом постійного проживання на день смерті зі спадкодавцем. Він є спадкоємцем за правом представлення після смерті бабусі, ОСОБА_5. Після смерті бабусі ОСОБА_5, спадщину він прийняв шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Між тим, оформити спадщину після смерті бабусі, він не має можливості, оскільки не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_5 на ? частку квартири. Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 17.05.1999 року знаходиться у третьої особи по дійсному позову, ОСОБА_4 Ринкова вартість однокімнатної квартири №52, розташованої в будинку №143 по вул. Інтеркультурна, в м. Мелітополі складає 200000,00грн., а її ? частина квартири складає 100000,00грн. Таким чином, у позасудовому порядку оформити спадщину в нотаріальній конторі та вирішити питання про визнання права власності в порядку спадкування неможливо. На підставі викладеного, він просить суд визнати за ним ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири №52, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна буд. 143, після померлої 16 квітня 2017 року бабусі, ОСОБА_5.

В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2І, ОСОБА_3 не зявилися, але від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають в повному обсязі.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надано.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 16 квітня 2017 року померла бабуся позивача, ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЖС №390440, актовий запис №660 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на ? частку квартири №52, що розташована за адресою: Запорізька область, М.Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 143, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого «Мелітопольжитлосервіс» від 17.05.1999 року (а.с.13).

Згідно довідки КП «Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 31.01.2018 р. інша ? частина квартири №52, що розташована за адресою: Запорізька область, М.Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 143, належить ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.05.1999 року (а.с.12).

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем першої черги по закону після смерті ОСОБА_5, був її син, батько позивача - ОСОБА_6, який 05 березня 1994 року помер, згідно копії свідоцтва про народження, за актовим записом №30 від 20.09.1956 року та копії свідоцтва про смерть (а.с.7, 10).

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 із батьком ОСОБА_6 та спадкодавцем ОСОБА_5 підтверджується наданими копіями свідоцтва про народження (а.с.2).

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно матеріалів справи спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_1, відповідачі по справі, дружина померлого, мати позивача - ОСОБА_2, та донька, сестра позивача - ОСОБА_3, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_6, шляхом постійного проживання на день смерті зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою з місця проживання, наданою Комунальним підприємством «Житломасив» від 19.02.2018 року (а.с.14).

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанови приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 №58/02-31 від 24.01.2018р., ОСОБА_1 було відмовлено в оформлені спадщини після померлої бабусі - ОСОБА_5, оскільки не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_5 на ? частку квартири №52 , що розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна буд. 143 (а.с.15-16).

Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, на даний час він у звязку із тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло спадкодавця ОСОБА_5 знаходиться у другого співвласника, третьої особи по дійсному позову, ОСОБА_4, а тому він не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири, однак має бажання прийняти спадщину, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечують, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1222-1223, 1268-1270, 1296 ЦК України, Пленумом ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 12.04.1984р.н. (і.н.), який мешкає: АДРЕСА_1, право власності на ? частину квартири №52 , що розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна буд. 143, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 16 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_8