АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 631/2406/15-ц Головуючий суддя І інстанції Марюхна Л. А.
Провадження № 22-ц/790/2026/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про позбавлення батьківських прав
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №631/2406/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року у складі судді Марюхна Л.А., -

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначила, з 4 червня 2011 року по 6 серпня 2011 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дня народження доньку жодного разу не бачив, з дитиною не спілкується, її станом здоров'я та долею не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити прізвище батька в свідоцтві про її народження з ОСОБА_2 на ОСОБА_3.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року, з урахуванням ухвал цього ж суду про виправлення описки від 31 березня та 26 травня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внесено зміни до актового запису відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області № 11 від 07 жовтня 2011 року про народження ОСОБА_3, в частині зміни прізвища батька на ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що між ним та позивачем відбулась домовленість про його не втручання в емоційний стан дитини, а тому висновок суду про його винну поведінку є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2011 року по 6 серпня 2011 року, мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з народження проживає разом з матір'ю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач свідомо протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки, а тому наявні передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для позбавлення його батьківських прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1 -3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

25 лютого 2016 року органом опіки та піклування в особі Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У висновку зазначено, що відповідач проживає окремо від дитини, до дитини не приїжджає, матеріально не підтримує, не цікавиться проблемами та успіхами, не приймає участі у вихованні.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), а тому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Заперечуючи проти позбавлення його батьківських прав, ОСОБА_2 зазначав, що має домовленість з матір'ю дитини, про те, що вона з нього не стягує аліменти, а він не втручається у виховання нею доньки.

Разом з тим ОСОБА_1 категорично заперечує існування будь-якої домовленості та зазначає, що перебуває в іншому шлюбі, її чоловік бажає усиновити ОСОБА_3.

Отже встановивши, що ОСОБА_2 доньку жодного разу з народження не бачив, з нею не спілкується, будь-яких перешкод для цього не існує, не цікавиться станом здоров'я та долею дитини, матеріально її утримувати матері не допомагає, зазначені обставини відповідачем не заперечуються, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 23 березня 2016 року і станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов'язків не змінилось, що також ним не заперечувалось.

Таким чином, встановлені обставини ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та досліджені докази в сукупності свідчать про його винну поведінку щодо невиконання батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 145 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_3, разом з тим, доказів на підтвердження наявності спору між нею та відповідачем щодо зміни прізвища дитини не надала, а тому позовні вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини в частині зміни прізвища задоволенню не підлягають.

З таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 23 березня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова