Провадження №2/523/1920/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" травня 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Юденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту, який накладений Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.10.2013 року на майно, що належить ОСОБА_1, а саме на квартиру АДРЕСА_1 і Петрова в м.Одесі та автомобіль марки Деу, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_2, а також автомобіль марки Деу, реєстраційний номер ВН 5645 СІ.

16.01.2015 року Суддею Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В. було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Про стягнення шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

З метою забезпечення вищезазначеного позову по заяві позивачки ОСОБА_2, 16 жовтня 2013 року Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси було накладено арешт на майно, що належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_1, а саме на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_2, а також автомобіль марки Деу, реєстраційний номер НОМЕР_2.

На виконання рішення суду від 16.01.2015 р. Другим Київським відділом Державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження.

На теперішній час, вищезазначене провадження закінчено у зв'язку з погашенням заборгованості, але, незважаючи на той факт, що ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість та виконала вимоги, що зазначені були в рішенні суду, у теперішній час досить її майно знаходиться під арештом.

Позивачка ОСОБА_1 вказує про те, що арешт майна було накладено у період розгляду вищезазначеної справи, але на теперішній час виконавче провадження закінчено, то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачка звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність.

У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_2, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №102114959 від 31.10.2017 року (а.с.7);

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.10.2013 року, заяву ОСОБА_2 задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки Daewoo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_3, та квартиру АДРЕСА_3 і Петрова в м.Одесі, які належать ОСОБА_1 (а.с.8);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.12.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 14979,41 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» судовий збір в дохід держави в розмірі 487,2 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн.

Постановою Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 30.03.2015 року, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 523/15372/13-ц, який видано 23.01.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів закінчено (а.с.9);

Відповідно до письмової довідки Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №4665 від 26.02.2018 року, на теперішній час виконавчі провадження номер за ЄДР ВП №46452219, №47591928, щодо примусового виконання виконавчих листів № 523/15372/13-ц, які видані 23.01.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів закінчені (а.с.36);

Відповідно до ст. 154 ЦПК України (в редакції станом на день звернення позивача до суду з позовом) питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено про те, що заходи забезпечення позову, а саме арешт на належне позивачці майно застосовувались відповідно до ст.152,153 ЦПК України ( чинний на час розгляду справи), тому з вимогами про зняття арешту необхідно звертатися до суду відповідно до ст.158 ЦПК України, а не в порядку позовного провадження цивільного судочинства.

Отже, законом визначено порядок скасування арешту, який накладено на підставі ухвали суду в процесі розгляду цивільної справи. Позивач не зверталась до суду із заявою про скасування арешту, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Також, з розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.2 постанови Пленуму №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вбачається, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, про те, що позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів в обґрунтування позовних вимог про зняття арешту.

Також, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 158, 265, 280-281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і ПетроваАДРЕСА_4) до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (м.Одеса, вулиця Генерала Петрова, 1) про зняття арешту з майна відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено та підписано 03.05.2018 року.

Суддя: Аліна С.С.