Cправа № 127/2-126/2011
Провадження № 4-с/127/47/18
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні скарги

10 травня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення її скарги на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, за участю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

На розгляді у Вінницькому міському суду Вінницької області перебуває скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, за участю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у якій заявник просить:

-визнати недійсним та скасувати результати оцінки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,057 га, цільове призначення - «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», розташованої у АДРЕСА_1 визначені на підставі Звіту про експертну грошову оцінку ФОП ОСОБА_2 від 03 квітня 2018 року.

10 травня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про забезпечення скарги, у якій просить:

-винести ухвалу, якою зупинити реалізацію арештованого майна - земельної ділянки площею 0,057 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота - 276425 - до вирішення скарги по суту.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 отримано повідомлення про оцінку арештованого майна.

16 квітня 2018 року за № 31848/15.26-25/6 державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Макушинським Ю.І. подано заявку на реалізацію арештованого майна ВП № 48006030 до ДП «Сетам», згідно якої спірну земельну ділянку виставлено на прилюдні торги.

Листом від 27 квітня 2018 року з № 3846/18-18-18 повідомлено, що з метою реалізації арештованого майна сформовано лот за № 276425, датою проведення електронних торгів визначено 25 травня 2018 року о 09:00 год.

Враховуючи, що станом на даний час подано скаргу на дії державного виконавця, що стосуються саме початкової ціни реалізації лоту, заявник вважає, що для захисту права власності боржника та недопущення реалізації лоту за заниженою ціною, відносно до ринкових під час розгляду скарги, єдиним способом є звернення до суду із даним клопотанням про забезпечення скарги, оскільки у випадку закінчення торгів, результати розгляду скарги практично значення не матимуть, що фактично унеможливить її виконання посадовими особами Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області.

Суд, дослідивши клопотання про забезпечення скарги та матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із державного акта на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,057 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Центральним відділом ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області 06 квітня 2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про оцінку арештованого майна, зі змісту якого вбачається, що на виконання постанови (ВП № 48006030) про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, оцінювачем - ФОП ОСОБА_2, виконана незалежна оцінка ринкової вартості земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, належна ОСОБА_1 Ринкова вартість (початкова ціна продажу) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки 03 квітня 2018 року, без врахування податку на додану вартість, складає 293077 грн.

Не погоджуючись із оцінкою арештованого майна та діями державного виконавця по проведенню оцінки майна ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою.

Вирішуючи питання щодо зупинення реалізації арештованого майна, суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. (ч. 2 ст. 18 ЦПК).

У Цивільному процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.

При цьому, виходячи з роз'яснень викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з роз'яснень вказаних у пункті 2 вищевказаної постанови, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову)шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, а також зупинення продажу арештованого майна визначені статтями 149-152 ЦПК України.

Так, виходячи зі змісту частини першої статті 149, пунктів 5, 6 частини першої статті 150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зокрема, позов забезпечується:

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК);

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

Отже, забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна можливо, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а забезпечення позову (скарги) шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа може бути застосований тільки при оскарженні виконавчого документа.

Однак, у провадженні Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 48006030 з примусового виконання виконавчого листа № 2-126-2011.

Тобто, виконавчий лист, що перебуває на виконанні, видано на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, в даному випадку не має місце позов про визнання права власності на майно та не має місця оскарження боржником виконавчого документу в судовому порядку.

Фактично, заявником подано заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, що законом не передбачено.

Поряд з цим, вимога клопотання про зупинення реалізації арештованого майна, в даному випадку, є нічим іншим, як намагання зупинити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що також є недопустимим.

Вказана правова позиція узгоджується з сталою судовою практикою судів апеляційної та касаційної інстанцій (для прикладу: ухвала ВССУ від 25.10.2017 року № 296/4819/17).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в той же час, невиконання судових рішень нівелює принцип обов'язковості виконання судових рішень.

З урахуванням вищевикладеного клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення її скарги на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, за участю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк