Справа № 474/321/18
Провадження № 2/474/139/18
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

04.05.18року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Фасій В.В

при секретарі Багрін Н.А.

без участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Покровської Загальноосвітньої школи І_ІІІ ступенів Врадіївської районної ради Врадіївського району Миколаївської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Врадіївка заяву ОСОБА_1 про відвід головоючого судді Фасій В,В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровської Загальноосвітньої школи І_ІІІ ступенів Врадіївської районної ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням за вх. №212 від 03.05.2018 р. про відвід головуючого судді Фасій В.В., посилаючись на наявність обставин, з яких на його думку суддя має бути відведений від участі у даній справі, а саме:

- взяття ним участі у розгляді справи під головуванням цього ж судді №474/913/17 за позовом ОСОБА_1 до директора Покровської ЗОШ Маркітан А. В. про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору, за результатами розгляду якої рішенням у задоволенні позову було відмовлено, та яке було скасовано судом апеляційної інстанції. На його думку, справа №474/913/17 та №474/312/18, мають однаковий предмет спору, щодо тих самих обставин та правовідносин, що виключає можливість участі того ж судді у її новому розгляду, після скасування;

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Враховуючи доводи заяви про відвід, приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, на підставі наступного.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, згідно положень якої суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до положень цивільно - процесуального законодавства позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

За такого, є хибним твердження ОСОБА_1 стосовно порушення принципу недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, так як суддя не брав участі в розгляді цієї самої справи в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі Інших обставин, визначених законом, при розгляді заяви про відвід, не встановлено і доказами не підтверджено.

З огляду на викладене та враховуючи підстави відводу у поданій заяві, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить в собі підстав для відводу передбачених ст.36 ЦПК України, у зв'язку з чим заява підлягає передачі у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Крім того, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про не доцільність такого зупинення.

Керуючись ч. 3 ст. 40, п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений позивачем ОСОБА_1 - необґрунтованим.

Заяву передати для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - з метою вирішення заяви про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Фасій