АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 688/3489/17
Провадження № 22-ц/792/572/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

представника стягувача ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/3489/17 за апеляційною скаргоюОСОБА_4 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року (суддя Цідик А.Ю.) у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії та постанову державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

14 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії і постанову державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в обґрунтування якої зазначав, що постановою від 18 липня 2017 року належну йому ? частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 передано стягувачеві ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу. Постанова є незаконною, оскільки до суми боргу безпідставно включено 1199 грн 72 коп судових витрат, стягнутих за рішенням суду, яке було скасовано. Передане нерухоме майно входить до складу статутного фонду ПП «Компанія ВНК», права якого порушені. Крім того, нежитлова будівля є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року у задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення скарги. Посилається на незаконність судового рішення. Судом не враховано, що сума боргу, в рахунок погашення якої передано ? частину нежитлової будівлі, завищена на 1199 грн 72 коп. На дату передачі приміщення ОСОБА_7 майно перебувало під арештом на підставі ухвали Полонського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав. Представник ОСОБА_7 визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на виконанні у Полонському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 146578,82 грн.

При проведенні виконавчих дій державним виконавцем був накладений арешт на ? частину нежитлової будівлі площею 792,9 кв.м за адресою АДРЕСА_1, що належить боржникові.

Вартість нерухомого майна визначалася на підставі звіту про незалежну оцінку у сумі 356012 грн.

Зазначене майно було передано на реалізацію до Хмельницької філії ДП «Сетам».

Відповідно до протоколів електронних торгів від 24 квітня 2017 року №251721, від 15 травня 2017 року №255922, від 06 червня 2017 року №261204 тричі призначалися торги з реалізації зазначеного вище нерухомого майна, однак не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

29 червня 2017 року державний виконавець направив стягувачеві повідомлення про непроведення реалізації арештованого майна і запропонував вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

04 липня 2017 року ОСОБА_7 звернулася до відділу ДВС із заявою про залишення майна, яке не було реалізовано на прилюдних торгах за собою, в рахунок погашення заборгованості.

13 липня 2017 державним виконавцем повідомлено стягувачеві депозитний рахунок, на який остання повинна була внести різницю між вартістю нереалізованого майна згідно останнього протоколу електронних торгів та сумою коштів, яка підлягає стягненню на її користь.

Кошти в сумі 102629,88 грн внесені ОСОБА_7 на депозитний рахунок Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

18 липня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, копія якої надіслана боржникові та отримана ним 09 серпня 2017 року.

У встановлений законом строк ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії і постанову державного виконавця.

На підставі акту від 18 липня 2017 року ОСОБА_7 передано ? частину нежитлової будівлі площею 792,9 кв.м за адресою АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за ціною третіх електронних торгів 249208,40 грн.

24 липня 2017 року стягувач зареєструвала право власності на передане нерухоме майно.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При залишенні скарги без задоволення суд виходив з того, що державний виконавець діяв у межах повноважень відповідно до закону і права заявника порушені не були.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1, ч. 6, ч. 8 і ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Суд підставно не взяв до уваги твердження заявника, що передане нерухоме майно перебуває у спільній сумісній власності, оскільки рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2016 року право спільної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_7 на цей об'єкт припинено.

Щодо посилання заявника на порушення прав ПП «Компанія ВНК», то суд обґрунтовано прийшов до висновку, що підприємство може самостійно звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що на час передачі приміщення ОСОБА_7 18 липня 2017 року нерухоме майно перебувало під арештом на підставі ухвали Полонського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року, оскільки зазначена ухвала суду набрала законної сили 12 серпня 2017 року.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на безпідставне завищення державним виконавцем суми боргу на 1199 грн 72 коп не підтверджені доказами.

У матеріалах справи відсутні докази того, що державний виконавець був повідомлений про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення зазначеної суми (скасування судового рішення). На час винесення постанови 18 липня 2017 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1199 грн 72 коп перебував на виконанні у відділі ДВС.

Ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 травня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай