27.04.2018 Єдиний унікальний номер 205/1840/18
Провадження № 2/205/1713/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 березня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року цивільну справу було прийнято до розгляду суду і відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач в своєму позові посилався на те, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2000 року йому належать 34/100 частин домоволодіння № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі, а на підставі договору дарування від 24 лютого 2018 року 66/100 частин цього ж домоволодіння. Крім позивача та ОСОБА_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в домоволодінні зареєстрований ОСОБА_2, який є рідним братом позивача. З жовтня 1990 року відповідач у спірному домоволодінні не проживає, його речей в ньому немає, комунальні послуги не сплачує, перепон у проживанні в домоволодінні йому ніхто не чинить. З власної ініціативи відповідач з реєстраційного обліку не знімається. Позивач у своїх позовних вимогах просив суд усунути йому перешкоди в користуванні належним йому домоволодінням № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі, визнавши відповідача таким, що втратив право користування цим домоволодінням, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.

Відповідачу у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до розгляду суду і відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, згідно відомостей пошти направлені документи відповідачу було вручено 12 квітня 2018 року (а.с. 31). Увстановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.

Третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради копію ухвали про прийняття цивільної справи до розгляду суду і відкриття провадження по справі з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів отримала у встановленому порядку 6 квітня 2018 року, про що свідчить відмітка на судовій повістці-повідомленні (а.с. 29), письмові пояснення суду не направила.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 копії ухвали про прийняття цивільної справи до розгляду суду і відкриття провадження по справі з копіями позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів отримали у встановленому порядку, про що свідчать відмітки на судовій повістці-повідомленні (а.с. 29), у своїх заявах до суду позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити (а.с. 33-35).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2000 року ОСОБА_1 належать 34/100 частин домоволодіння № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі (а.с. 7-8), а на підставі договору дарування частини житлового будинку від 24 лютого 2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, позивач прийняв у дар 66/100 частин цього ж домоволодіння (а.с. 9-10).

Згідно довідки № 3826 від 1 березня 2018 року за адресою: м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок, буд. 86, значаться зареєстрованими ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 19), а згідно довідки № 3827 від 1 березня 2018 року на 34/100 частинах цього ж домоволодіння значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).

Згідно акту обстеження домоволодіння від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 в домоволодінні з жовтня 1990 року не проживає, хоча зареєстрований за його адресою (а.с. 21).

На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що на теперішній час домоволодіння № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, який є братом позивача, хоча і значиться до теперішнього часу зареєстрованим за адресою спірного домоволодіння, з жовтня 1990 року у ньому не проживає, його речей в домоволодінні немає, про наявність з боку позивача будь-яких перешкод у проживанні в домоволодінні відповідачем не заявлено, позивач як власник спірного домоволодіння не порушує прав фізичних та юридичних осіб, за захистом своїх прав звернувся до суду, відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, зустрічних позовних вимог також, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому можливо усунути для позивача перешкоди в користуванні домоволодінням № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування цим домоволодінням, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп, який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ч. ч. 1, 2 ст. 386, ст. ст. 387, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: 49068, м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок, буд. 86) перешкоди в користуванні домоволодінням № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі, визнавши ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, оскільки згідно даних Державної фіскальної служби України особу неможливо однозначно ідентифікувати, зареєстрований за адресою: 49068, м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок, буд. 86) таким, що втратив право користування домоволодінням № 86 на вул. ОСОБА_6 (Колонтай) у м. Дніпрі, що є підставою для зняття ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, оскільки згідно даних Державної фіскальної служби України особу неможливо однозначно ідентифікувати, зареєстрований за адресою: 49068, м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок, буд. 86) з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок (Колонтай), буд. 86.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, оскільки згідно даних Державної фіскальної служби України особу неможливо однозначно ідентифікувати, зареєстрований за адресою: 49068, м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок, буд. 86) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: 49068, м. Дніпро, вул. Ганни Барвінок, буд. 86) судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя О.С. Приходченко