печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6191/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Бортницької В.В.,

з участю секретаря Бондаренко О.В.

справа № 757/6191/18-ц

позивач ОСОБА_1

відповідач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

27.02.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до публічного акціонерного товариствва «Держаний ощадний банк України» (далі - відповідач, АТ «Ощадбанк»), в якому просить зобов'язати відповідних осіб відповідача вчинити всі необхідні дії пов'язані з оформленням та видачею позивачу пільгового кредиту передбаченого п. 15 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В обґрунтування позовних вимоги зазначає, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як учасник бойових дій. Оскільки позивач потребує поліпшення житлових умов, він звернувся до відповідача для отримання позики відповідно п. 15 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак відповідач надіслав лист позивачу в якому повідомив останнього, щодо позики передбачені вище вказаною нормою надаються у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, проте станом на дату надання відповіді жодного порядку з порушеного питання не прийнято. Також позивачу було запропоновано звернутися до відділення відповідача для отримання кредиту для придбання житла на вторинному ринку нерухомості, які видаються строком на 20 років, зі сплатою процентів 19,99 % річних.

Ухвалою судді від 28.02.2018 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Про надходження позовної заяви відповідач повідомлений належним чином. 13.03.2018 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, у строк, що встановлений для надання відзиву його не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач повідомлений про надходження позовної заяви, у строк встановлений для подання відзиву його не подав, тому виходячи з положень ч. 4 ст. 178 ЦПК України, суд ухвалив вирішити справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та має право на пільги встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 6). Згідно довідки № 1540 від 21.09.2016 ОСОБА_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як учасник бойових дій (а.с. 6). 27.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з запитом щодо можливості отримання кредиту відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон), як такий, що потребує поліпшення житлових умов у вигляді ремонту житла. Відповідач повідомив позивача, що позики відповідно до вказаного Закону надаються у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, такий порядок з цього питання не прийнятий.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 12 Закону учасникам бойових дій надаються такі пільги, як одержання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок з погашенням її протягом 10 років починаючи з п'ятого року після закінчення будівництва. Зазначені позики надаються у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 як учасник бойових дій, має право на пільги встановлені Законом, зокрема на отримання позики, у разі дотримання вимог встановлених п. 15 ч. 1 ст. 12 Закону

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже було зазначено вище ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, звертаючись до відповідача порушив питання щодо отримання позики для поліпшення житлових умов у вигляді ремонту житла (квартири), тому права на отримання позики за умовами встановленими п. 15 ч. 1 ст. 12 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким передбачено надання позики на на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок не має, тому стверджувати про порушення прав позивача відповідачем при вирішенні питання щодо отримання пільгового кредиту не вбачається.

Щодо посилання позивача на право отримання пільгового кредиту (будівництва (придбання) доступного житла та/або пільгового іпотечного житла) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» то ОСОБА_1 в цьому праві не обмежений, проте позивачем ці вимоги в межах зазначеного позову не порушувались, оскільки предметом позову він ставив право на отримання пільгового кредиту для ремонту житла (квартири).

Відтак вимоги позивача про зобов'язання відповідних осіб відповідача вчинити дії щодо видачі позивачу пільгового кредиту є неприйнятними з огляду на п. 15 ч. 1 ст. 12 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому у задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи, що у задоволені позову відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, у разі, якщо відповідач поніс витрати вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, п. 15 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264,265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Бортницька