Справа №295/2943/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2), третя особа: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.03.2018 року звернулася до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, а також додаткових витрат на її утримання.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року по 16 січня 2001 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, яка навчається на денній формі навчання в Економіко-Технологічному коледжі Київського інституту бізнесу та технологій у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

На підставі вище викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцяти трьох років. Окрім того просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа - в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 10.04.2018 р. на адресу суду було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просиввідмовити у задоволенні позову, вказує на те, що перебуває в іншому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей шкільного віку, які потребують постійних витрат. Згідно постанови державного виконавця ВП №53270475 від 13.02.2018 року має борг по аліментам на утримання доньки ОСОБА_4, який станом на 01.01.2017 року становить 84470,98 грн. Окрім цього зазначає, що має ряд захворювань та потребує лікування, дружина відповідача працює на тимчасовій посаді у зв'язку з чим фінансове забезпечення сім'ї покладається повністю на нього, а відтак просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року по 16 січня 2001 року. В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка навчається Економіко-Технологічному коледжі Київського інституту бізнесу та технологій, на денній формі навчання /а.с. 9/.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

В зв'язку із навчанням позивач несе витрати пов'язані з витратами оплати за навчання за договором про навчання від 25.08.2015 року, а саме надання освітньої послуги між навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить - 20 700 грн. (а.с.8).

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з'явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, яка продовжує навчання.

Обов'язок брати участь у фінансуванні подальшої освіти після досягнення дитиною повноліття покладається на батьків у вигляді аліментів відповідно до вимог статей 199-201 Сімейного Кодексу України і норми статті 185 Сімейного Кодексу України до таких правовідносини не застосовуються.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Таким чином глава 16 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно довідки від 22.02.2018 року за №1557, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається в Економіко-Технологічному коледжі Київського інституту бізнесу та технологій, на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2015 р. по червень 2018 р. /а. с. 9/.

Виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, яка зобов'язана та має можливість утримувати повнолітню доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням в коледжі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 13.03.2018 року до 25.06.2018 року без урахування часу зимових та літніх канікул.

При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує, що відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій.

Згідно копії посвідчення серії УБД №158319 виданого Північним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України від 09.12.2015 року, відповідач ОСОБА_3 являється учасником бойових дій, тому має право на пільги встановлені законодавством України.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (інд.код: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1) ІНФОРМАЦІЯ_3 та на її користь у зв'язку з навчанням, починаючи з 13.03.2018 року в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до 25.06.2018 року без урахування часу зимових та літніх канікул.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок бюджетних асигнувань, оскільки відпоівідач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Ф. Слюсарчук