Справа № 750/2275/18
Провадження № 2/750/1052/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.,

із секретарем судового засідання Юрченко І. В.,

за участі сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернувсяся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частина доходу відповідача щомісяця до її повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що дитина проживає з позивачем, а відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини. Крім того позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сімї виникали непорозуміння, подружжя втратило почуття один до одного.

Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач у підготовчому засіданні визнав позов в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 2004 року, актовий запис № 1667. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться.

За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку..

Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, відповідач визнав позов, повідомив суд, що інших утриманців у нього немає, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення неюповноліття.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер 293050722) та ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований 04 вересня 2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1177 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер 293050722) аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, починаючи з 19.03.2018 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 10.05.2018.

Суддя І.В. Литвиненко