Справа № 466/534/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Свірідової В.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

справа №466/534/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_2 про визнання та виконання та території України рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору

в с т а н о в и в:

24.01.2018 року до Шевченківського районного суду м.Львова з Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшло клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м.Мінська Республіки Білорусь від 06.09.2016 року про стягнення державного мита з ОСОБА_3.

Ухвалою від 12.04.2018 року розгляд клопотання призначено на 07 травня 2018 року о 15:00 год. та викликано в судове засідання боржника ОСОБА_3

Боржник в судове засідання не прибув хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що стверджується рекомендованим поштовим повідомленням, і таке повернулося на адресу суду та долучено до матеріалів клопотання, у визначений судом строк не подав до суду заперечень у письмовій формі або відмови від подання заперечень. .

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду прийнятого на території іноземної держави підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (п.12.) визначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Виходячи із змісту ст.ст. 463,464 ЦПК України рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Оскільки, за повідомленням Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у Львівській області від 02.02.2018 року місцем проживання боржника ОСОБА_3 є Україна, м.Львів, вул.Мазепи І. гетьм.АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району м.Львова, проживає на території держави України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання і дозволити виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м.Мінська Республіки Білорусь від 06.09.2016 року про стягнення державного мита з ОСОБА_3.

Крім того, згідно з п. «а» ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р., укладеною між державами членами Співдружності Незалежних Держав, ратифікованою Верховною Радою України 10.11.1994р., кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції у цивільних і сімейних справах.

Як вбачається з матеріалів справи, дане клопотання відповідає всім вимогам, що містяться у ст.466 ЦПК України. Також до клопотання долучено копію рішення суду, про примусове виконання якого подається клопотання, яке засвідчене у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом і таке зазначено у рішенні, відповідно до норм міжнародного права, що стверджується поданими доказами. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468 ЦПК України не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261,263,462-469 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_2 про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м.Мінська Республіки Білорусь від 06.09.2016 року про стягнення державного мита з боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави державне мито в розмірі 146,27 білоруських рублів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_4