Справа № 523/320/18
Провадження № 2/515/828/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

05 травня 2018 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали цивільної справи за позовом приватного акціонерного товариства страхова компанія «Гали- цька» до ОСОБА_2

про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» (надалі - ПрАТ СК «Галицька») в особі свого представника (за довіреністю) ОСОБА_1 звернулося до суду з позовною зая- вою до ОСОБА_2, в якій просило стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшко- дування в розмірі 4419 грн.18 коп., посилаючись на те, що 22.09.2015 р. на вул.Софіївська у м.Оде- са з вини відповідача, що керував автомобілем марки «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі автомобіль відповідача), сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої от- римали механічні ушкодження транспортні засоби: автомобіль марки «Опель-Віваро», реєстрацій- ний номер НОМЕР_2, та автобус «Галаз», реєстраційний номер НОМЕР_3. На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір ообовязкового страхування цивільно-пра- вової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.10.2014 р. № А1/4295665, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при ви- користанні транспортного засобу - автомобіля відповідача. На підставі страхового акту № ГСК000 000201-01М, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», позивачем було сплачено ст- рахове відшкодування потерпілим особам в розмірі 72302,79 грн. Після виплати страхового від- шкодування позивач, відповідно до п.б ст. 38.1.1 Закону України «Про ообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до суду з регресним позовом, оскільки він керував транспортним засобом без права на керування транс- портним засобом відповідної категорії.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, надіслала клопотання про розгляд спра- ви за її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, вважаючи їх незаконними і необгру- нтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Він посилався на те, що постановою суду від 16.11.2015 р. його за вчинення ДТП притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. Позивач у позовній заяві посилався на зазначену постанову суду, обґрунтовуючи свої вимоги, але при цьо- му ним зміст постанови умисно спотворено та перекручено і наведено недостовірні відомості про те, що на момент ДТП відповідач керував автомобілем, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дійсно, у позовній заяві зазначено, що згідно матеріалів справи, а саме, постанови суду від 16. 11.2015 р., відповідачем було порушено Правила дорожнього руху, за що передбачена відповіда- льність за с.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ.

Проте, доказів на користь даного ствердження позивачем не надано, хоча, згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовяз- ків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для сп- рави і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень…

Суд вважає за неможливе закінчувати розгляд справи без встановлення всіх обставин справи, зокрема, дослідження доказів щодо порушення відповідачем правил безпеки дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстра- ційного документа на ТЗ. Оскільки саме цією обставиною керуванням відповідачем автомобілем без права на керування транспортним засобом відповідної категорії з посиланням на ст.38.1.1. Закону України «Про ообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на- земних транспортних засобів» позивач обґрунтовує звернення до суду в порядку регресу.

Крім того, потребує уточнення сума стягнення сплаченого страхового відшкодування, оскільки ціна позову визначена сумою у розмірі 72302,79 грн., а ставиться питання про стягнення з відпові- дача суми в розмірі 4419,18 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Розгляд справи відкласти та призначити на 22 травня 2018 року на 13.20 год.

Рекомендувати представнику позивача ОСОБА_1 надати у наступне судове засідання: а) докази в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, докази щодо порушення відповідачем пра- вил безпеки дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ; б) уточнення суми стягнення сплаче- ного страхового відшкодування.

Ухвала окремо від рішення суду, відповідно до ст.353 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя Тимошенко