Справа № 522/2343/17
Провадження № 2/522/4305/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарях Міневич Д.О., Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та згідно уточненої позовної заяви від 20.03.2017 р. просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики від 15.12.2013 р. в сумі 10000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 272100 гривень, 3 % річних за три роки прострочення зобовязання в розмірі 900 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 24489 гривень, а разом 296589 гривень.

При цьому посилається на те, що 15.12.2013 р. він позичив відповідачу ОСОБА_2 гроші у сумі 10000 доларів США, на підтвердження чого відповідач власноручно написав відповідну розписку.

Згідно домовленостей ОСОБА_2 зобовязався повернути одержані у позику грошові кошти в строк до 05.02.2014 р., але взяті на себе зобовязання не виконав.

У період з 06.02.2014 року по 05.02.2017 року, що складає термін прострочення виконання зобовязань за договором позики, відповідач крім суми позики в розмірі 10000 доларів США, зобовязаний сплатити 3% річних, а саме: 300 доларів США в рік, виходячи із розрахунку 10000 х 3% : 100, а за 3 роки - 900 доларів США.

Відповідач зобовязаний сплатити йому борг за договором позики від 15.12.2013 р. в розмірі 10000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 272100 гривень, 3 % річних за три роки прострочення зобовязання в розмірі 900 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 24489 гривень, а разом 296589 гривень.

У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідачка в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, також надав суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких посилається на те, що борг у розмірі 10000 доларів США відповідач позивачу повернув, проте не взяв письмове підтвердження цього факту.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за договором позики від 15.12.2013 року відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 10000 доларів США, яку зобовязався повернути до 05.02.2014 р., про що видав відповідну розписку.

Жодних доказів того, що відповідач повернув позивачу борг в розмірі 10000 доларів США суду не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобовязальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже відповідно до ст. 612 ЦК України відповідач, що прострочив свої зобовязання повинен повернути позивачу суму боргу в розмірі 10000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. становить 272100 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача на користь позивача також слід стягнути три проценти річних від простроченої суми в розмірі 900 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 24489 гривень, а всього слід стягнути загальну суму боргу в розмірі 296589 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 2965,89 гривень.

Керуючись ст. ст. 526, 612, 625 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2) борг за договором позики від 15.12.2013 р. в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 272100 (двісті сімдесят дві тисячі сто) гривень та 3 % річних в розмірі 900 (девятсот) доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2017 р. складає 24489 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят девять) гривень, а всього 296589 (двісті девяносто шість тисяч пятсот вісімдесят девять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 2965,89 (дві тисячі девятсот шістдесят пять грн. 89 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.04.2018 року.

Суддя

17 квітня 2018 року