Справа № 510/1807/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.18 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17.01.2015 р. вона домовилась із відповідачами про купівлю квартири, у звязку з чим був укладений договір купівля - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договори, відбулось повне виконання договору, однак відповідачі відмовляють посвідчити укладений договір купівлі продажу у нотаріальному порядку, мотивуючи це тим, що вони мешкають в іншому місці.

Представник позивачки ОСОБА_5 (ордер серії ОД № 305239 від 18.10.2017 р.) направила до суду заяву про збільшення позовних вимог, просила визнати договір купівлі - продажу від 17.01.2015 р., укладений з порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення, дійсним.

Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, представник позивачки ОСОБА_5 направила до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, збільшенні позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі по справі, у підготовче судове засідання не зявились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, прізвище після укладення шлюбу «Каленська»; копія свідоцтва про власність на житло № 437 від 02.11.1999 р., згідно якого власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_7; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24863087 від 21.12.2009 р.; копія свідоцтва на спадщину зав законом після смерті ОСОБА_8, 21.09.2004 р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.02.2010 р.; копія нотаріально посвідченого договору дарування від 19.12.2014 р., згідно якого ОСОБА_10 подарував 4/15 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4; копія нотаріально не посвідченого договору купівлі продажу № 17.01.2015 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про купівлю продаж квартири АДРЕСА_2 Одеської області.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 17.01.2015 р. позивачка домовилась із відповідачами про купівлю квартири АДРЕСА_1. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через деякий час оформлять договір у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачці у власність нерухоме майно, а позивачка передала відповідачам обумовлену суму коштів. Таким чином позивачка фактично вступила у володіння даним нерухомим майном, користується ним з 2015 р., тобто на протязі трьох років.

Через деякий час, позивачка запропонувала відповідачам привести домовленість у відповідності до вимог закону та посвідчити договір купівлі продажу нотаріально, але відповідачі відмовились від зустрічі, мотивуючи тим, що вони мешкають в іншому місті, і не мають можливості приїхати для оформлення договору. Позивачка вважає, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу майно та документи на нього.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачці нерухоме майно та документи на нього, а позивачка, у свою чергу, передала відповідачам обумовлену суму, прийняла майно, фактично вступила у володіння цим майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 220, 328, 657 ЦК України (2003 р.), ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2.Укладений з порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі продажу від 17.01.2015 року, згідно з яким ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 47,80кв.м., підсобною площею 23,70 кв.м. - визнати дійсним.

3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 47,80кв.м., підсобною площею 23,70 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін