Ухвала

27 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 489/2443/16-ц

провадження № 61-21228ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В.П. розглянув касаційну скаргу Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 21 лютого 2018 року в справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на повідомлення державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Юріної Ольги Олександрівни про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Подана 16 березня 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником не зазначено у касаційній скарзі усіх учасників справи, а саме заінтересовану особу - ОСОБА_4.

За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України укасаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням місця проживання або місцезнаходження всіх учасників справи разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі Інгульським ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що Інгульський ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області є бюджетною установою, сплата судового збору здійснюється бухгалтерією ГТУЮ у Миколаївській області за поданням начальника відділу за наявності коштів.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Заявлене Інгульським ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області клопотання про відстрочення сплати судового збору з підстав, що заявник є бюджетною установою не свідчить про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для відстрочення сплати судового збору. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом девʼятим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у

розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

Таким чином, заявник за подання касаційної скарги має сплатити

1 762,00 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Інгульському відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від

01 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 21 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 18 травня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Курило