Справа № 646/7931/17
№ провадження 2/646/420/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2018 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого Теслікової І.І.

за участю секретаря судового засідання - Ротач К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 7817,88 грн. та моральної шкоди у сумі 8000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

15.07.2016 року о 16:38 год. відповідач умисне порізав покришку колеса автомобіля позивача, внаслідок чого позивач поніс матеріальну шкоду у сумі 7817,88 грн., яка складається : 4515,88 грн. витрати на лікування, 50,00 грн. витрати на шино монтажної майстерні, 3252,00 грн. витрати на закупівлю покришок.

Моральна шкода у сумі 8000,00 грн. полягає у перенесених моральних стражданнях, у зв`язку з чим були порушені нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, пересування на своєму автомобілі та погіршення стану здоров`я.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.02.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог, у зв`язку з тим, що факт пошкодження колеса автомобіля не підтверджено належними доказами, та відсутні докази спричинення саме відповідачем позивачу матеріальної шкоди. Позивачем не надано огляду місця події, експертного дослідження пошкодження колеса, оцінки збитків. Позивачем не доведена протиправна поведінка відповідача, моральна шкода та причинний зв`язок .

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Позивач звертаючись до суду з позовною заявою посилається на пошкодження колеса його автомобіля відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав копію диска відеоматеріалу, , копію чека шино мантажної майстерні у розмірі 50,00 грн., копію чека закупівлю покришок у розмірі 3252,00 грн., та виписки з медичної карточки.

Статтею 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Частиною 1 вищезазначеної статті встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2,4 вищезазначеної статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених ЦК України та іншим законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практикув справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.

Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

За принциповими положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України.

Позивачем не надано належних доказів в обґрунтування позовних вимог щодо протиправної поведінки відповідача, пошкодження відповідачем колеса автомобіля позивача 15.07.2016 року, факту заподіяння шкоди, та розмір збитків.

З копії чека від 16.07.2016 року від 31.07.2016 року не вбачається ПІБ платника.

З вищезазначених чеків лише вбачається, що 16.07.2016 року особа здійснила шино монтаж колеса, а 31.07.2016 року здійснила купівлю чотирьох шин.

Копія диска відеоматеріалу, не містить ніякого запису.

Виписки з медичної карточки позивача лише свідчать про його стан здоров`я, виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 6166 за 2016 рік свідчить про перебування позивача на стаціонарному лікуванню у хірургічному відділенні військової частини НОМЕР_1 з 20.06.2016 року по 23.06.2016 року, в зв`язку із проведення планового оперативного лікування.

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів факту заподіяння шкоди, протиправної поведінки відповідача, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду, суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 23,1167 ЦК України, постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", 12,13, 76-78, 81, 259,265-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу XIII «Перехідних положення» ЦПК України через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя Теслікова І.І.