Справа № 161/2391/18
Провадження № 2/161/1484/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П., при секретарі Загоровській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши на те, що відповідач є її батьком. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалось. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не забезпечує матеріальні потреби сімї, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач офіційно не працює, але займається підробітками, тому має можливість забезпечити належне виховання та утримання дитини. На підставі наведеного позивач просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 5000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області шлюбі, актовий запис №765 (а.с. 4) Від шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) Судом встановлено, що батьком дитини є ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ №216495 (а.с. 5). Малолітня донька ОСОБА_3 проживає з матірю, яка здійснює її виховання та догляд. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання малолітньої доньки, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, суд бере до уваги також, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 01 січня 2018 року - 1492 гpивні. Даний прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно з дня предявлення позову до досягненням донькою повноліття.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 181, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН невідомо в користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 15 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на малолітню дитину в межах суми платежу за один місяць. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4