Справа № 569/5408/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій, з урахуванням остаточних вимог, просить встановити факт батьківства ОСОБА_2, який помер 21 лютого 2018 року, стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести в актовий запис №1784 від 19 липня 2017 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відомості про батька, ОСОБА_2, громадянина України (дата народження 29 серпня 1993 року, дата смерті 21 лютого 2018 року).

Заяву мотивує тим, що вона та ОСОБА_2 з травня 2016 року проживали разом як одна сім'я, вели спільний побут та домогосподарство. 21 червня 2017 року у них народилася дитина ОСОБА_3 При виписці дитини з пологового будинку ОСОБА_2 був у відрядженні, а так як вони не перебували у шлюбі і він не мав змоги написати заяву про визнання батьківства, вона змушена була записати батьком ОСОБА_4 (за прізвищем матері), відомості внесено на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком ОСОБА_3, утримував її та дитину, доглядав дитину, приймав участь у її вихованні. 21 лютого 2018 року ОСОБА_2 раптового помер, в зв'язку з цим не було своєчасно змінено дані про батька у свідоцтві про народження дитини. Встановлення факту батьківства необхідно їй для того, щоб внести запис про батька в свідоцтво про народження дитини, тобто визнати її приналежність до батька, а також отримати соціальні пільги.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити з підстав наведених в заяві. Вказала, що з ОСОБА_2 познайомилася в 2015 році, а з 2016 року вони стали спільно проживати. ОСОБА_2 просив її почекати з одруженням до приїзду його матері із-за кордону. Під час народження їхньої спільної дитини ОСОБА_2 перебував у відїзді і не мав можливості написати заяву про визнання батьківства. В подальшому вони мали намір внести зміни в актовий запис про народження дитини та записати батьком ОСОБА_2, однак в зв'язку з його раптовою смертю цього зробити не встигли. Встановлення даного факту необхідно для того, щоб дитина знала хто є її батьком і могла отримати соціальні пільги.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи. 03 травня 2018 року до суду надійшло клопотання від Рівненського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому вказано, що заперечень проти заявлених вимог не мають і просять розглянути справу без їхньої присутності.

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №279135, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 19 липня 2017 року, 21 червня 2017 року народилася ОСОБА_3 ЇЇ матірю вказана ОСОБА_1, батьком ОСОБА_4

Як слідує з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №5 від 15 березня 2018 року відомості про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні заявник вказала, що батьком малолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_2, з яким вони разом проживали без укладення шлюбу до його смерті, вони вели спільне господарство, спільно виховували дитину. За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини.

Факт батьківства ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3 підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_5, яка є сестрою ОСОБА_2, показала, що її брат жив з ОСОБА_1 як чоловік та жінка без укладення шлюбу з 2016 року і по день своєї смерті. За час їхнього спільного проживання у них народилася дитина ОСОБА_3, яку за життя її брат визнавав як свою дочку. Проте, оскільки під час народження дитини ОСОБА_3 її брат ОСОБА_2 перебував у Вінницькій області відомості про батька були записані зі слів ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6, яка є сусідкою заявника, показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом останніх 2 роки. Під час їхнього спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_7, яку за життя ОСОБА_2 визнавав як свою дитину, займався її доглядом. Їй відомо, що ОСОБА_2 не був записаний батьком дитини, але ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хотіли внести зміни в документи про народження дитини вже після того як дитині мине 1 рік і що зробити не встигли, в зв'язку зі смертю ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8, яка є подругою заявника, в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 познайомилися 3 роки тому, через деякий час почали разом проживати. Проживали вони як чоловік і жінка, однак без укладення шлюбу, до смерті ОСОБА_2, загалом близько 2 років. Під час їхнього спільного проживання у них народилася дитина ОСОБА_3, яку ОСОБА_2 визнавав як свою дочку. ОСОБА_2 не був записаний батьком дитини, оскільки під час реєстрації факту народження дитини перебував у відїзді.

З фотографій, наданих заявником, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проводять спільно в сімейному колі дозвілля, поряд з ними на деяких фотографіях зображена і малолітня ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно проживали з 2016 року по день смерті ОСОБА_2, проте не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини ОСОБА_3 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України, а також враховуючи те, що за життя ОСОБА_2 визнавав своє батьківство щодо дитини ОСОБА_3, виховував та утримував її, суд вважає за необхідне встановити факт батьківства ОСОБА_2, який помер 21 лютого 2018 року, стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів малолітньої ОСОБА_3, отримання соціальних пільг.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2, який помер 21 лютого 2018 року, стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до актового запису №1784 від 19 липня 2017 року про народження ОСОБА_3, 21 червня 2017 року, складеного Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, із зазначенням відомостей про батька - ОСОБА_2, громадянин України (дата народження 29 серпня 1993 року, дата смерті 21 лютого 2018 року).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, сек.31, кім.205, м. Рівне, РНОКПП НОМЕР_1.

Заінтересована особа - Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, місцезнаходження: пр. Миру,14, м. Рівне, .

Повне судове рішення складено 07 травня 2018 року.

Суддя О.О. Першко