РІШЕННЯ

іменем України

"19" квітня 2018 р. 145/1981/17

2/145/207/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника органу опіки і піклування Тиврівської РДА Сікори О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, орган опіки і піклування Тиврівської РДА,

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачем у даній справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року до 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилася донька - ОСОБА_4.

З травня 2016 року вони проживають окремо.

У цьому році доньці виповнилося 3 роки. Дитина батька знає лише з фотографій, тому не має до нього ніяких почуттів, оскільки за цей час бачила його лише двічі.

Вона з донькою зареєстрована та переважно проживає АДРЕСА_1, інша адреса проживання, де вона інколи проживає - АДРЕСА_2, але відповідач про неї також знає.

Дитині забезпечені гідні умови проживання.

Протягом останніх півтора року відповідач життям доньки не цікавиться. За цей час він телефонував декілька разів на її прохання, і більше не виявляв бажання спілкуватись з донькою та приймати участь у її вихованні, не допомагав утримувати доньку ні добровільно, ні в примусовому порядку, про що свідчить заборгованість за аліментами. Відповідач у справі жодним чином не був позбавлений інформації щодо місця перебування її та їх доньки і за відсутності перешкод з її сторони у спілкуванні його з дитиною та прийманні участі у її вихованні. Тому, вищевикладенні обставини свідчать про небажання відповідача виконувати батьківські обов'язки, покладені на нього законом.

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його доньки - ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому, пояснила, що проживала з відповідачем в цивільному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась дочка, в травні 2016 року вони припинили спільне проживання, батько допомоги в утриманні доньки не надавав, тому вона змушена була подати позов про стягнення аліментів, які він сплачував через банк, сплатив біля 4 000 грн., дочка хворіє дуже часто, відповідач жодного разу не допоміг їй ліками, дав 200 грн., і то в рахунок аліментів, аліменти виплачує не регулярно. Вона просила його хоч іноді спілкуватись з дитиною, він став інколи дзвонити, ні разу не зайшов в дитячий садок. Лише коли вона подала позов до суду, то він два рази після судового засідання приходив в садок. Інших спілкувань не було.

Доповнила, що вона працювала в дитячому садку в приміщенні середньої школи, а не в тому садку, що відвідує дитина, і то лише з листопада по січень 2017 року. 2 тижні назад він просив дозволу піти з дитиною в магазин, але вони поспішали їхати в інше село і тому відмовила йому, а до цього вона зачекала, поки вони між собою спілкувались біля 20 хвилин. З її боку звернень до органу опіки про перешкоди в спілкуванні дитини з батьком не було.

Вона власник будинку в с. Шершні, там проживають її батьки, а вона проживає і в с. Шершні і в смт. Сутиски.

До неї протягом року ОСОБА_2 телефонував біля 20 разів з проханням поспілкуватись із дочкою. Вона завжди давала ОСОБА_4 телефон, коли вона бажала поговорити з батьком і коли не спала.

Відповідач позов не визнав та пояснив, аліменти з вересня 2017 року сплачує регулярно. 28.07.2016 року він потрапив в ДТП, а за місяць до цього вони вже припинили спільне проживання. Він лікувався і тому мав заборгованість по аліментіх. В березні 2017 року було рішення про аліменти, зараз в нього заборгованість по аліментах 3700 грн. До дитини він приходив в квартиру до позивачки в смт. Сутиски. Після 27.07.2016 року 2 чи 3 рази, в останнє він там був в кінці січня 2018 року. 18.03.2017 року він приходив до дитини і дав їй 100 грн. на свято "Миколая". Після звернення позивача до суду він 2 рази заходив в садок до дитини, а раніше не ходив, оскільки там працювала позивачка. В нього складне матеріальне становище і тому він змушений періодично виїжджати на заробітки де перебуває по 3-6 тижнів, не завжди може зустрічатись із дочкою та старшими дітьми і ще йому треба погасити борги.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що вона сусідка позивачки та її мами з 1994 року. За час від народження їхньої дитини вона відповідача бачила два рази. Він привозив молоко, коли дитина була ще маленькою.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що вона племінниця позивачки. Кожні вихідні вона приїжджає до тітки - позивачки у справі. За останні 2 роки відповідача не бачила жодного разу. Дитиною опікується тітка - ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що вона приятелька сторін по справі. Дівчинка проживає з мамою, батька з дитиною ніколи не бачила, хоч живе в сусідньому домі. Вона спілкується з дитиною і про батька дитина ніколи їй не говорила. В березні 2018 року вона 1 раз бачила біля магазину ОСОБА_7, а на дитячому майданчику був відповідач, але чи спілкувались вони між собою, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що вона мати відповідача. Він хоче зустрічатись з дитиною на нейтральній території. Хотів взяти дитину до себе, але ОСОБА_7 йому не дала, оскільки десь поспішала. Він їй говорив, що ходить на дні народження до дочки, часто виїжджає на заробітки, приїздить на тиждень додому в квартиру до позивачки ходити йому не зручно.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що вона співмешкає з ОСОБА_2 протягом одного року по АДРЕСА_3. В нього є четверо дітей, від трьох жінок. В ОСОБА_1 є від нього дочка віком три роки шість місяців. Він при ній біля 50 разів телефонував до ОСОБА_1 і просив дозволу на зустріч з дитиною. За останні два місяці вона була свідком їх зустрічі один раз. В 15 годин 17.04.2018 року він ходив до дитини в дитячий садок, а вона чекала його на вулиці протягом 1 год. 20 хв. Окрім того, з його розповідей їй відомо, що він ще зустрічався з донькою на дитячій площадці біля будинку де вона живе з мамою. Про те, щоб хтось чинив йому перешкоди у зустрічі з дочкою, вона не чула, він любить всіх своїх дітей. Старші сини приходять до них в гості. Вона була свідком того, як дочка ОСОБА_11 біля двох неділь назад почула його голос і впізнала та закричала "Папа". Дитина була рада зустрічі зі своїм батьком. ОСОБА_2 сплачує аліменти і купує подарунки на день народження дочки.

Представник органу опіки і піклування Тиврівської РДА Сікора О.Г. заперечує в задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивачку, відповідача, представника органу опіки і піклування, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Сторони перебували в неофіційному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у них народилася дочка ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її народження ( а.с. 10).

Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що стверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 8) та довідкою Шершнівської сільської ради № 600 від 11.12.2018 року (а.с. 4).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ПП ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини за умови свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В ході судового розгляду справи не здобуто, переконливих належних та допустимих доказів умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків передбачених ст. 164 СК України. Доводи позивачки щодо невиконання відповідачем батьківських обов'язків спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також показаннями відповідача.

Враховуючи, що відповідач позитивно характеризується за місцем проживання, а також те, що він періодично виїжджає на заробітки за межі області, що ускладнює регулярне спілкування з дитиною, висновок органу опіки і піклування № 018/01-21/820 від 05.04.2018 року, яким вони вважають за недоцільне позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4, суд вважає що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.. 4, 12, 13, 59, 60, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 164 СК України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження- відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 25.04.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.