Справа № 299/4556/13-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»на ухвалу Виноградівського районного суду від 29 грудня 2017 року за заявою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (а.с.46).

Просив:

-визнати втрату виконавчого документа в справі № 299/4556/13;

-видати дублікат виконавчого листа в справі № 299/4556/13;

-поновити строк для пред'явлення виконавчого документа в справі № 299/4556/13.

На обґрунтування заяви вказав, що виконавчий лист у цивільній справі за позовом Банку до ОСОБА_2 (цивільна справа № 299/4556/13) було втрачено, виконавчий лист на виконанні в органах виконавчої служби не перебуває.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 29 грудня 2017 р. у задоволені заяви відмовлено.

Банк просить скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою заяву Банку про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити. Доводить про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що виконавчий лист відсутній у стягувача та відсутній на виконанні в органах ДВС. Указує, що 07.04.2014 р. було відкрито виконавче провадження, однак виконавчий лист не перебуває на виконанні в органах виконавчої служби. Зазначає, що оскільки було відкрито виконавче провадження, а в подальшому виконавчий лист загублено, то строк для пред'явлення виконавчого документу був перерваний і підлягає поновленню, оскільки пропущений із причин, які не залежали від волі стягувача. Указує, що у матеріалах справи відсутні підтвердження отримання Банком виконавчих листів, які могли бути повернуті органами ДВС.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із недоведеності вимог, указаних у заяві.

При цьому встановив, що заочним рішенням Виноградівського районного суду від 28.01.2014 р. у справі №299/4556/13-ц із ОСОБА_2 на користь Банку було стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 14 299,79 грн. і 243,60 грн. у відшкодування судового збору (а.с.40-41).На виконання указаного рішення виданий виконавчий лист, який 13.03.2014 р.був отриманий представником Банку (а.с.45). Згідно з листом головного державного Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 01.12.2017 р. виконавчий лист за виконавчим провадженням № (боржник ОСОБА_2) на виконанні не перебуває (а.с.48).

До апеляційної скарги Банком було подано низку додаткових документів, зокрема: заяву про відкриття виконавчого провадження, із якою Банк звернувся до Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (а.с.59). 07.04.2014 р. на виконання виконавчого листа в цивільній справі №299/4556/13-ц було відкрито виконавче провадження (а.с.60).

Суд першої інстанції констатував, що заявник не надав належних доказів у підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа та поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через відповідність таких обставинам справи та дотриманням норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Згідно з ч.1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Перелік причин, які необхідно вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На обґрунтування своїх доводів щодо втрати оригіналу виконавчого документа та, як наслідок, наявність підстав для поновлення строку для його пред'явлення до виконання Банк посилається на постанову про відкриття провадження у справі, датовану квітнем 2014 р., і лист Виноградівського РВ ДВС, датований груднем 2017 р. про те, що виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості не перебуває на виконанні у Виноградівському РВ ДВС.

Банк вважає, що саме ці документи свідчать про втрату оригіналу виконавчого листа, достатність підстав для видачі дубліката та, як наслідок, поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Однак, із такими доводами Банку не можна погодитися, оскільки вказані документи свідчать лише про те, що виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 кредитної заборгованості не перебуває на виконанні у Виноградівському РВ ДВС, а не про те, що оригінал листа був утрачений із поважних причин.

Банк у силу вимог ст.81 ЦПК України мав подати до суду докази, які б дійсно давали змогу встановити факт втрати оригіналу виконавчого листа, наявності підстав для видачі його дубліката та, як наслідок, поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа.

Натомість, подані Банком на обґрунтування своїх доводів докази свідчать лише про те, що протягом трьох років Банк узагалі не цікавився ходом проведення виконавчих дій, але аж ніяк про втрату оригіналу виконавчого документа. А довід апеляційної скарги про те, що факт втрати оригінала виконавчого листа визнаний представниками сторін і в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню, не береться до уваги як суперечний обставинам і матеріалам справи.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред'явлення, Банк був зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Банк цього не зробив, не навів жодних об'єктивних причин його втрати, що свідчить про неналежну реалізацію своїх цивільних обов'язків.

У контексті наведеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк залишити без задоволення.

2. Ухвалу Виноградівського районного суду від 29 грудня 2017 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4. Повне судове рішення складено 03 травня 2018 року.

Судді: