Справа № 201/2166/18
Провадження №2з/201/100/2018
У Х В А Л А

про повернення клопотання про забезпечення позову

29 березня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4) про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

З 28.02.2018р. в провадженні судді Ткаченко Н.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4А.) про визнання договору дарування недійсним. Ухвалою від 02.03.2018р. провадження у справі відкрито.

20.03.2018р. до суду надійшло і передано судді Ткаченко Н.В. 28.03.2018р. клопотання представника позивачки ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, в якому він просить накласти арешт на 17/36 частин домоволодіння по вул. Гусенка, 20 в м. Дніпро, що належить на праві власності ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідачка може розпорядитися спірним майном, що в свою чергу ускладнить виконання рішення суду у разі його задоволення.

Ознайомившись із клопотанням ОСОБА_2 про забезпечення позову, вважаю за можливе його повернути з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити в тому числі:

повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

обґрунтування необхідності вжиття обраного заходу забезпечення позову;

ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з клопотання представника позивачки, то воно не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого виду забезпечення позову, як арешт майна, який позбавить в свою чергу власника майна не тільки розпоряджатися і володіти майном, а й користуватися ним. Крім того, відповідно до положень п. 11 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі накладення арешту на майно, повинна бути визначена особа, якій це майно передається на зберігання. Однак, клопотання представника позивачки не містить посилань на відповідальну особу, у разі накладення арешту.

Крім того, клопотання не містить посилань на докази, які підтверджують, що дійсно відповідачка здійснює дії щодо розпорядження своїм майном, що в свою чергу, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення, у разі його задоволення.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, клопотання представника ОСОБА_1-ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4А.) про визнання договору дарування недійсним підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4) про визнання договору дарування недійсним- повернути представникові позивачки.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Н.В.Ткаченко