Справа № 317/3177/17
№/п 2/317/123/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі: Коваль В.В.,

за участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

В позові ОСОБА_3 зазначив, що 31.08.2017 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про продаж відповідачем ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 транспортного засобу: вантажний автомобіль «SCANIA» модель R124LA, дн.з. НОМЕР_1, 1997 року випуску, тип вантажний сідловий тягач. Після того як позивач оглянув автомобіль разом з відповідачем та його дружиною, вони звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 для укладання нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. Під час підготовки нотаріусом документів, вона повідомила, що в реєстрі обтяжень рухомого майна наявна заборона на відчуження вказаного автомобілю. Також позивач вказав, що відповідач ОСОБА_4 запевнив позивача, що вказане обтяження існує за кредитом, який він повністю повернув банку, про це йому необхідно тільки повідомити банк і банк скасує обтяження та запропонував позивачу надати йому завдаток, який у разі не продажу автомобілю буде повернутий позивачу в подвійному розмірі. Позивач погодився, після чого сторонами було прийнято рішення укласти попередній договір з елементами договору позики в нотаріальному порядку. Згідно вказаного договору сторони в майбутньому, а саме до 01.10.2017 року зобов'язались укласти договір купівлі - продажу транспортного засобу, а у випадку невиконання відповідачем зобов'язань, він повинен буде сплатити позивачу штраф в розмірі 100% від суми попереднього договору та повернути суму позики, що разом становить 255 795,41 гривень. Як зазначив позивач, ОСОБА_4 не виконав свої зобов'язання, договір купівлі - продажу автомобілю так і не уклав, позивачу грошові кошти не повернув, тому позивач був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за попереднім договором з елементами договору позики від 31.08.2017 року в розмірі 127 897,71 гривень, а також судові витрати.

В судове засідання з'явився представник позивача - адвокат ОСОБА_1, який підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

В судове засідання з'явився також представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2, який підтвердив всі факти, які викладені в позові, однак пояснив, що відповідач на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому не може повернути грошові кошти позивачу. Тому, що відповідач не виконав попередній договір провина повністю покладається на банк.

Суд, заслухавши надані пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до попереднього договору з елементами договору позики від 31.08.2017 року (а.с.4), який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов'язались в майбутньому до 01.10.2017 року укласти договір купівлі - продажу транспортного засобу: вантажного автомобілю «SCANIA» модель R124LA, д.н.з. НОМЕР_1, 1997 року випуску, тип вантажний сідловий тягач, при цьому ОСОБА_4 зобов'язався продати, а ОСОБА_3 - купити за 767 386,23 гривень, вказаний транспортний засіб.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 Договору, кожна сторона зобов'язалась належним чином виконати свої зобов'язання, а ОСОБА_4 є відповідальним за невиконання даного договору та у випадках не укладання основного договору через відсутність будь - яких оформлених належним чином документів.

Також із п.п. 4.1,4.2 вказаного Договору вбачається, що ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 127 897,71 гривень, що є еквівалентом 5000,00 доларів США для підготовки документів, необхідних для укладання основного договору, а ОСОБА_4 в свою чергу зобов'язався повернути ОСОБА_3 таку ж суму грошових коштів під час укладання основного договору. У випадку не виконання зобов'язань передбачених п.1 та п.2 цього договору ОСОБА_4, незалежно від причин їхнього невиконання, сплачує ОСОБА_3 штраф у розмірі 100% від суми цього договору та повертає суму позики, що разом буде становити 255 795,41 гривень, що є еквівалентом 10 000,00 доларів США за курсом НБУ на день укладання цього договору, протягом двох днів після 01.10.2017 року.

Факт того, що на вантажний автомобіль «SCANIA» модель R124LA, д.н.з. НОМЕР_1, 1997 року випуску, тип вантажний сідловий тягач, який належить ОСОБА_4 існує обтяження у вигляді застави, підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53293907 від 31.08.2017 року та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53608424 від 04.10.2017 року(а.с.5,6)

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Пункт 1 вищезазначеної статті визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а саме - договори та інші правочини.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керується тим, що зобов'язання за попереднім договором з елементами договору позики відповідачем не виконані, тому сума позики має бути стягнута на користь позивача. Відповідач взяв на себе обов'язок повернути зазначені кошти, правову природу цих коштів як позики попереднім договором з елементами договору позики підтверджено.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Факт одержання відповідачем ОСОБА_4 від ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 127 897,71 гривень для підготовки документів, необхідних для укладання основного договору був зафіксований нотаріусом та не заперечується стороною відповідача.

Свої зобов'язання ОСОБА_4 не виконав в строк, визначений Договором.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі, припинення правовідношення, визнання права тощо.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору.

Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Суд першої інстанції визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно встановив обставини справи, надав оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 10, 12,27,76-80, 83,95,128-130,141, 263-265,280-283 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 610, 625,626, 627,629 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн:НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн:НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) суму заборгованості за попереднім договором з елементами договору позики від 31.08.2017 року в розмірі 127 897,71 гривень (сто двадцять сім тисяч вісімсот дев'яносто сім гривень 71 копійку).

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн:НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн:НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1) понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1278,99 гривень (одна тисяча двісті сімдесят вісім гривень 99 копійок).

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 07.05.2018 року.

Суддя І.Б.ГРОМОВА