Справа № 703/2835/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 15 серпня 2015 року, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне проживання з відповідачем припинили з січня 2017 року, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та втратили взаєморозуміння, в зв'язку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 15 серпня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 256, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 25 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області сторони є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.4).

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З позовної заяви вбачається, що позивач бажає залишити прізвище «ОСОБА_1».

Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674 - VI у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 82, 137, 142, 200, 247, 259, 263 -265 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_2, зареєстрований 15 серпня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 256.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 12 вересня 2017 року за квитанцією № 12 в сумі 704 гривень 80 копійок, тобто в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_2.

Головуючий О.П.Опалинська