Справа № 474/321/18
Провадження № 2-ві/474/4/18
УХВАЛА

про відвід судді

10.05.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суд Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянув заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/321/18 за позовом ОСОБА_2 до Покровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Врадіївської районної ради Миколаївської області про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору, -

встановив:

03.05.2018р. від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/321/18 за позовом ОСОБА_2 до Покровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Врадіївської районної ради Миколаївської області про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору.

04.05.2018р. ухвалою судді Фісія В.В. визнано відвід необґрунтованим та заяву передано для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України, з метою вирішення заяви про відвід.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

08.05.2018р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2018р. за підписом ОСОБА_3).

Частинами 7 та 8 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи приписи ч.ч. 7 та 8 ст. 40 ЦПК України, а також підстави з яких заявлено відвід судді Фасій В.В., приходжу до висновку про необхідність вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду заяви про відвід судді Фасія В.В. встановлено наступне.

На обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, про участьсудді Фасія В.В. у розгляді цивільної справи № 474/913/17 за позовом ОСОБА_2 до директора Покровської ЗОШ Маркітан Антоніни Вячеславівни про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору, де предметом спору були ті самі обставини та правовідносини, що фактично і є предметом спору у справі № 474/321/18, рішення у якій скасовано апеляційним судом через невідповідність вимогам процесуального законодавства.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_2 вважає, що суддя Фасій В.В. підлягає відводу оскільки він уже розглядав справу за тими самими правовідносинами, рішення якого було скасовано, що викликає сумнів в упередженості судді Фасія В.В.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

У відповідності до ч.ч. 3 та 4 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому слід зазначити, що приписи ст. 39 ЦПК України кореспондуються з приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Так, згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З комплексного аналізу ЦПК України слідує, що законодавцем чітко визначено підстави та порядок заявлення відводу судді та вимоги до такого відводу, в тому числі щодо його вмотивованості та доведеності.

Однак, як вбачається із заяви про відвід судді та матеріалів цивільної справи № 474/321/18, ОСОБА_2 вимоги ЦПК України невраховані та недотримані.

Так, доводи заяви про відвід в частині, які стосуються участі судді Фасія В.В. у розгляді справи № 474/913/17 щодо тих самих обставин не є підставами для заявлення відмову, оскільки згідно ст. 37 ЦПК України суддя не має право повторно брати участь в розгляді справи, яку він уже розглядав тобто фактично між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В даному випадку, хоча справа і розглядається щодо тих самих позовних вимог та за тих самих обставин, однак за різним суб'єктивним складом.

Також слід зазначити, що незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, згідно приписів ч. 3 ст. 36 ЦПК України, не можуть бути покладенні в основу відводу.

З контексту заяви вбачається, що фактично відвід також заявлено з підстави визначеної п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Однак, матеріали справи не містить жодних даних, які б давали можливість встановити вищевказані обставини, а заявником до заяви про відвід, в порушення приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження підстав для відводу, а тому заява в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Таким чином, в сукупності вищевикладеного вбачається безпідставність та необґрунтованість заяви про відвід судді Фасія В.В., а відтак в задоволенні останньої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Фасія В.В. у цивільній справі № 474/321/18 за позовом ОСОБА_2 до Покровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Врадіївської районної ради Миколаївської області про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол