РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.09.2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 789.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.09.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №789. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинено у серпні 2017 року, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки та відносини, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу просить присвоїти їй дівоче прізвище «Пожидаєва».

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати у його відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 08.09.2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №789, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №350773 від 10.11.2017 року, яке долучено до матеріалів справи.

Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.

Протягом подружнього життя відносини між сторонами не склалися через різні погляди на життя сімейні стосунки та ведення господарства, відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в серпні 2017 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Про цьому позивач вважає, що відновити шлюб неможливо.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

За нормами ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з відповідачем, відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з позивачем, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим.

За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу, України, ст.ст. 4, 12, 13, 247, 263, 265, ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Пожидаєва) ОСОБА_3, зареєстрований 08.09.2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 789 розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «Пожидаєва».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особами, які були учасниками судового процесу, але не були присутніми під час проголошення рішення суду, в той же строк, з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Ніколаєнко