Провадження № 8/201/17/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Трещова В.В., при секретарі Ляховій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви від 19 квітня 2016 року та скарги від 25 травня 2016 року, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за його позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви від 19 квітня 2016 року та скарги від 25 травня 2016 року, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого зазначає, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2017р. (мотивувальною його частиною) встановлено при допиті свідка, що 18.01.2016р. запаху газу не було, а отже витоку газу, аварії, тощо також не було, оскільки вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області позивач вважає, що ці обставини свідчать про протиправні дії з боку ПАТ «Дніпрогаз». Крім того, заявник зазначає, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 р. у справі № 804/2049/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання недійсним, протиправним рішення щодо не розгляду скарги, зобовязання розглянути її належним чином, тощо, також було встановлено факт відсутності витоку газу за адресою: м. Дніпро, вул. В. Жуковського, 39/41. Отже, на думку ОСОБА_1, вищезазначені обставини є нововиявленими, тому що на момент прийняття рішення суду, а саме станом на 19.09.2016р. позивачу про них відомо не було.

Заявник в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах справи наявне клопотання, в якому ОСОБА_1 просить розглянути його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами без його участі.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Дніпрогаз» також в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи є заява, в якій останній заперечує проти задоволення заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, просить відмовити в задоволенні заяви та розглянути справу без його участі.

З огляду на заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами рішення за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені заявником підстави для скасування рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви від 19.04.2016р. та скарги від 25.05.2016р., зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди (а.с. 62).

15 лютого 2017 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області була відхилена апеляційна скарга ОСОБА_1, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року було залишено без змін.

Пунктом 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень, викладених у пунктах 3, 4, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012р. № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Європейській Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: Салов проти України, п. 93, Проценко проти України, п. 26, Кравченко проти Росії, п. 45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (рішення у справі Сутяжник проти Росії, п. 38).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що нововиявленими обставинами є факт, який встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2017р. при допиті свідка, що 18.01.2016р. запаху газу не було, а отже витоку газу, аварії, тощо також не було.

14.03.2017р. рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі (а.с. 209 211).

З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що є мешканцем однієї із квартир у буд. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі. Взимку 2016р. він вийшов на вулицю і побачив трьох осіб, однією з яких був колишній начальник ЖЕО, яке ліквідовано. Працівник ПАТ «Дніпрогаз» по драбині піднявся до газової труби. На його питання, чи не збирається цей працівник відключити у будинку газ, той відповів, що не збирається, а здійснює профілактичний плановий ремонт. Коли приблизно через дві години він повернувся до будинку, то побачив, що газ уже було відключено. Ні раніше, ні на момент відключення газу у дворі ніякого запаху газу, що б свідчило про його виток, чути не було. Це відключення було здійснено без будь-якого попередження мешканців будинку. На його дзвінок до ПАТ «Дніпрогаз» про причини відключення газопостачання йому пояснень не надали. Працівник ПАТ «Дніпрогаз», який мешкав у них у підїзді на 5 поверсі пояснив, що газ відключили у звязку з несплатою ОСОБА_1 боргу. Через декілька днів після відключення ходили по квартирах і перевіряли газові колонки. Після оплати ОСОБА_1 коштів газ йому не підключили. Вважає причини відключення газу у будинку надуманими, оскільки відключення відбувається лише у двох випадках - неполадки у газовій системі та виток газу. Ні того, ні другого не було.

29.08.2017р. ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2017р. залишено без змін (а.с. 212 213).

Отже, вказане рішення винесено після винесення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення від 19.09.2016р. по цивільній справі № 201/10287/16-ц, а тому існування вказаного рішення не є нововиявленою обставиною, в силу того, що цієї обставини не існувало на час вирішення справи судом.

Фактично, позивачем в обґрунтування нововиявлених обставин надано суду новий доказ по справі, якому надано оцінку Бабушкінським районного судом м. Дніпропетровська.

Таким чином, зазначена позивачем нововиявлена обставина, не є такою, а фактично є новою обставиною, адже на момент розгляду справи вона взагалі не існувала, а виникла лише після ухвалення судом 14.03.2017р. рішення по справі.

Також судом встановлено, що 24 квітня 2017 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/2049/17 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди (а.с. 202 208).

В мотивувальній частині постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року вказано, що за результатами перевірки скарги ОСОБА_1 та розгляду матеріалу був складений висновок Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП від 30.12.2016р., у якому встановлено, що в будинку № 39/41 по вул. Жуковського, вимкнули газ за борги на декілька місяців, які накопичились у квартирі № 26 (мешкає ОСОБА_1О.) після чого у будинок ввімкнули газ, але квартиру № 26 обійшли змінивши прокладку газової труби. Газ надали в будинок 11.11.2016р. Будь-яких скарг від мешканців будинку № 39/41 по вул. Жуковського на час розгляду матеріалу не надходило.

В даному випадку ситуація є аналогічною попередній, заявлена обставина не відноситься до нововиявленої, в силу того, що останньої не існувало на час вирішення справи судом.

Отже, обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_1 є новими, а не нововиявленими, тобто такими, які виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення та не повязані з вимогами позивача до ПАТ «Дніпрогаз» у цій справі щодо розгляду заяви від 19 квітня 2016 року та скарги від 25 травня 2016 року, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 11 січня 2018 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 201/5414/16-ц було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, про визнання неіснуючою події витоку газу, визнання безпідставним, незаконним непоновлення газопостачання, визнання незаконним відєднання від газопостачання, зобовязання відповідача привести систему газопостачання в первісний стан, заборони відповідачу вчиняти певні дії, про визнання недостовірною інформації та зобовязання відповідача припинити розповсюдження інформації, стягнення моральної шкоди. 10 квітня 2018 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області було залишено в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2018 року. Вказаним рішенням суду було відмовлено позивачу у задоволенні вимоги про визнання неіснуючою події витоку газу.

Відповідно до ч 4 ст. 429 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими та не можуть бути підставою для скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви від 19 квітня 2016 року та скарги від 25 травня 2016 року, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423, 429, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви від 19 квітня 2016 року та скарги від 25 травня 2016 року, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Трещов