Ухвала

08 травня 2018 року

м. Київ

справа № 161/12662/16-ц

провадження № 61-198ск17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати квитанцію про сплату судового збору, та встановлено для виправлення вказаних недоліків строк до 25 січня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання ухвали суду.

Копія вищезазначеної ухвали направлялася на адресу ОСОБА_1, яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, а саме: «АДРЕСА_1».

15 лютого 2018 року до Верховного Суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

07 березня 2018 року ОСОБА_1 було повторно направлено ухвалу Верховного Суду від 28 грудня 2017 року.

16 квітня 2018 року до Верховного Суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Матеріали касаційного провадження не містять заяви особи, яка подала касаційну скаргу, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2017 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 січня 2018 року.

Враховуючи наведене, а також те, що надіслана ОСОБА_1 копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху двічі повернулася до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» та що, направивши у грудні 2017 року касаційну скаргу, заявник тривалий час не цікавилася її розглядом, хоча мала таку можливість, зокрема вона могла дізнаватися про постановлену у справі ухвалу з Єдиного державного реєстру судових рішень, у суду є підстави вважати, що вона недобросовісно здійснює свої процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Станом на 08 травня 2018 року ухвала Верховного Суду від 28 грудня 2017 року не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. Тому касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук