Справа № 494/319/18
Провадження № 6/494/22/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі: судді Римаря І.А., за участю секретаря судового засідання Козубенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області подання Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1.

У поданні державний виконавець вказував на те, що на виконанні у Березівському МВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №2-316-2007 від 27.03.2007 року, виданий Березівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: Ірини, ІНФОРМАЦІЯ_1, Наталії, 02.02.1997 та Галини, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно по 150 грн., починаючи з 31.01.2007 року та до їх повноліття. Боржник добровільно рішення суду не виконує, кошти не сплачує. Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем перевірено майновий стан боржника шляхом направлення запитів до реєструючи установ. Відповідно до інформації реєструючи установ боржник на обліку в УПСЗН Березівської РДА та УПФУ в Березівському районі не перебуває, пенсію та допомогу не отримує. Відповідно до довідки ТСЦ №5148, транспортних засобів за боржником не зареєстровано. 12.02.2018 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою вказаною у виконавчому документі: вул.. Лермонтова, 25, с. Гуляївка, Березівський р-н, Одеська обл., в результаті чого встановлено, що за вказаною адресою боржник не проживає, майно на яке можна звернути стягнення відсутнє, заборгованість по аліментам складає 24900.00 грн., а тому заявник просить оголосити в розшук боржника.

Представник Березівського МВДВС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився, разом з тим начальник відділу надіслав заяву від 02.04.2018 року про розгляд справи за його відсутності, подання просив задовольнити.

Стягувач та боржник в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим розглянути подання державного виконавця за відсутності стягувача та боржника.

В звязку з неявкою у судове засіданні учасників судового провадження, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання, доходить висновку, що подання про розшук боржника ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Березівському МВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №2-316-2007 від 27.03.2007 року, виданий Березівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: Ірини, ІНФОРМАЦІЯ_1, Наталії, 02.02.1997 та Галини, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно по 150 грн., починаючи з 31.01.2007 року та до їх повноліття. У боржника мається заборгованість по виконавчому листу №2-316-2007 від 27.03.2007 року, яку останній не сплачує.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України».

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України «однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду».

Згідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»: «Виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії…»

Положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов'язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» заява №3236/03, 03 квітня 2008 року зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України» заява №56849/00, 29 червня 2004 року, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обовязок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем вжиті заходи щодо своєчасного, повного та неупередженого виконання рішення суду, зокрема, встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника.

Виходом за останнім відомим місцем проживання та реєстрації боржника державним виконавцем встановлено, що боржник по вул.. Лермонтова, 25, с. Гуляївка, Березівський р-н, Одеська обл. не проживає, що підтверджується актом державного виконавця від 02.02.2018 року. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання боржник зареєстрований за вищевказаною адресою.

Відповідно до листа відповіді ТСЦ №5148 МВС України в Одеській області від 01.04.2016 року за ОСОБА_1 реєстрація транспортних засобів відсутня. Нерухомого майна згідно Інформації з державного реєстру також не має.

Отже, державним виконавцем, незважаючи на вжиті заходи, встановити місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника не вдалось.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до частини першої статті 438 Цивільно-процесуального кодексу України «Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача».

Враховуючи викладене, а також те, що встановити місце проживання (перебування) боржника не можливо, суд вважає, що подання державного виконавця обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Подання Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4

Копію ухвали направити до Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.А. Римар