Справа № 738/168/18
№ провадження 2/738/153/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi
в складi судді Парфененко О.Я.,
з участю: секретаря судового засіданняОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Менської міської ради, третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що 14 червня 2017 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_2, яка звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При зверненні до нотаріуса за оформленням спадщини, нотаріусом було розяснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів та запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями розташованого в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області.

Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3 (а.с. 41-42).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Заслухавши позивача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про спадкування нерухомого майна, у якому спадщина відкрилась і була прийнята після 01 січня 2004 року, тому застосуванню підлягають норми законодавства, що визначаються на час відкриття спадщини, а саме норми ЦК України та інше законодавство, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця, зокрема Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затверджена наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5 та інші.

За змістом вищезазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так, за приписами п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають зясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке зберіглося.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно із записами у погосподарських книгах господарство в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області мало статус колгоспників, за вказаною адресою були зареєстровані та проживали станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_4 голова домогосподарства, ОСОБА_5 дружина голови домогосподарства, ОСОБА_6 дочка, ОСОБА_7 дочка, про що зазначено у Довідці № 150/3 від 02 квітня 2018 року, виданій Виконкомом Менської міської ради на підставі погосподарської книги №10 за 1991-1995 роки (а.с. 103)

Правильність визначення статусу спірного будинку та віднесення його до суспільної групи господарств колгоспного двору, відомості стосовно членів колгоспного двору, які зазначені у довідці, оформленій на підставі записів із погосподарської книги, учасниками провадження не заперечувалось та не оспорювалось, тому підстави для встановлення не обґрунтованості віднесення спірного будинку до зазначеної суспільної групи господарств, відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний будинок відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір, а тому особи, які були членами цього двору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 мають право кожний на ? частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР.

Стосовно нерухомого майна, яке знаходиться в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області, рішення щодо оформлення права власності та реєстрація у бюро технічної інвентаризації не здійснювалась станом на 31 грудня 2012 року (а.с. 12).

За даним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,60 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11, 13).

Дослідженням технічного паспорту в житловому будинку №59 по вулиці Миру в селі Величківка Менського району Чернігівської області встановлено, що рік побудови будинку 1980 рік, станом на 20 листопада 2017 року зазначений будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, сарай Б-1, сарай В-1, погріб Г-1, погріб Д-1, гараж Е-1, ворота №1, огорожа №2 (а.с. 28-30).

Із звіту про оцінку житлового будинку, здійсненого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою Чернігівська область Менський район село Величківка, вулиця Миру, 59 становить 22429,00 грн. (а.с. 15-27).

18 вересня 2013 року в селі Величківка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якої відкрилась спадщина на частку в житловому будинку з надвірними будівлями, який розташований в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцями першої черги за законом були чоловік ОСОБА_4, та діти - ОСОБА_8, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про шлюб (а.с. 93-97).

З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_5 державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємці ОСОБА_4, ОСОБА_8 звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від частини у спадковому майні на користь ОСОБА_3 У матеріалах спадкової справи заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини відсутні. На підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,7946 га, що розташована на території Величківської сільської ради Менського району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 84-101).

14 червня 2017 року в селі Величківка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на частину в житловому будинку з надвірними будівлями, який розташований в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємицею першої черги за законом є його дочка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб (а.с. 7, 9).

З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_4 державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9, вбачається, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємиця ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від частки у спадковому майні на користь ОСОБА_2 У матеріалах спадкової справи заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини відсутні. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15 січня 2018 року №75/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 10, 52-53).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5, але спадкових прав на ? частку в праві сумісної власності спірного будинку не оформила. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, але спадкових прав на ? частку в праві сумісної власності спірного будинку також не оформила. Окрім цього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право кожна на ? частку в праві сумісної власності спірного будинку, відповідно до положень статей 120, 123 ЦК УРСР.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірного майна, оскільки вона має право на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_4, який помер 14 червня 2017 року та їй належить 1/4 частина цього житлового будинку, як частка в колгоспному дворі.

Позовні вимоги в іншій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 1261, 1297 ЦК України, ст. ст. 263 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Менської міської ради (місцезнаходження місто Мена, вулиця Титаренка Сергія, 7 Чернігівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777), третьої особи ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в селі Величківка по вулиці Миру, 59 Менського району Чернігівської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя О.Я. Парфененко