Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 686/4063/15-ц

провадження № 61-4760св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С.П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідач - Шаровечківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Хмельницького районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання «Райагробуд» на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2016 року у складі суддів: Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення адміністрації Хмельницького райагробуду та ордера на вселення, в 1993 році позивачам було надано квартиру АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2013 року скасовано свідоцтво про право власності на приміщення гуртожитку, видане Шаровечківською сільською радою районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному об'єднанню «Райагробуд»(далі - Хмельницький РКДМБМО «Райагробуд»). Тому відповідно до статті 344 ЦК України позивачі набули право власності на квартиру за набувальною давністю, у зв'язку із чим звернулись з вищевказаним позовом до суду.

На підставі вищевказаного позивачі просили визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 Хмельницької області.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2015 року (у складі судді Логінова С. М.) позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки позивачі добросовісно, відкрито та безперервно володіють квартирою понад 10 років, то наявні правові підстави для визнання за ними права власності на спірну квартиру.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2015 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Хмельницьке РКДМБМО «Райагробуд» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року апеляційне провадження закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що під час розгляду цієї справи питання про права та інтереси Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд» не вирішувались, тому останнє не має права на оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції, зазначивши, що апеляційний суд всупереч вимогам частини першої статті 292 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення ухвали, не звернувуваги на доводи представника Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд» щодо наявності підстав вважати, що його право як балансоутримувача гуртожитку порушено оскаржуваним рішенням, оскільки суд першої інстанції не залучив його до участі у справі, належним чином не перевірив, не взяв до уваги фактичні обставини, які, на думку заявника, дають йому право на апеляційне оскарження та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд» у вищевказаній справі закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що при розгляді даної справи, питання про права та інтереси Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд» не вирішувались, тому останнє не має права на оскарження рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хмельницьке РКДМБМО «Райагробуд» просить ухвалу апеляційного суду скасувати й направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права і безпідставно закрив апеляційне провадження у справі. Зазначено, що Хмельницьке РКДМБМО «Райагробуд» участі у справі не брало, оскаржуваним рішенням місцевого суду вирішено питання про визнання права власності на майно, що належить Хмельницькому РКДМБМО «Райагробуд».

У грудні 2016 року позивачі подали відзив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на касаційну скаргу, в якому зазначили, що ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою. При цьому вказували, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2013 року було визнано незаконним видачу свідоцтва про право власності на приміщення гуртожитку за Хмельницьким РКДМБМО «Райагробуд». Позивачі вважають, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2015 року не було вирішено питання про права та обов'язки Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд», тому останнє не відноситься до осіб, які мають право оскаржувати рішення місцевого суду.

У грудні 2016 року представник Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області подав відзив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на касаційну скаргу, в якому просив відхилити касаційну скаргу. При цьому вказував, що Хмельницькому РКДМБМО «Райагробуд» не надавалась земельна ділянка під будівництво будівлі,останній не здійснював будівництво гуртожитку на АДРЕСА_1, тому не може бути стороною у цій справі.

31 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У статті 129 Конституції України у редакції, чинній на час розгляду справи судом закріплені основні засади судочинства, які є гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України у редакції, чинній на час розгляду справи судом, однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано у главах 1, 2 розділу V ЦПК України, положеннями яких врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Установлено, що при зверненні з апеляційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2015 року Хмельницьким РКДМБМО «Райагробуд» було надано до суду апеляційної інстанції копії листа прокуратури Хмельницького району Хмельницької області від 08 травня 2008 року, акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - гуртожитку АДРЕСА_1 від 25 грудня 1996 року, розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області від 30 грудня 1996 року, оборотно-сальдової відомості від 08 лютого 2008 року, ордера на житлове приміщення, що, на їх думку, підтверджують право власності на спірне майно.

Проте апеляційний суд всупереч вимогам частини першої статті 292 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом, на зазначене уваги не звернув, доводи представника Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд» щодо наявності підстав вважати, що його право як балансоутримувача гуртожитку порушено оскаржуваним рішенням, оскільки суд першої інстанції не залучив його до участі у справі, належним чином не перевірив, не взяв до уваги фактичні обставини, які, на думку заявника, дають йому право на апеляційне оскарження та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням її права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказував на необхідність виконання вимог частини першої статті 292 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення ухвали, що не було виконано.

Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував та дійшов передчасного висновку про закриття апеляційного провадження, оскільки оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права Хмельницького РКДМБМО «Райагробуд», оскільки згідно з вищевказаними документами гуртожиток, в якому розташована спірна квартира, перебуває на балансі цього підприємства та на цьому наполягає Хмельницьке РКДМБМО «Райагробуд».

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції не вважатися законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог

статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Хмельницького районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання «Райагробуд» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2016 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А .О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П. Штелик