Справа № 316/366/18
Провадження № 2/316/436/18
"03" травня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі
головуючого судді: Вільямовської Н.О.
секретар судового засідання: Рябуха О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якогої діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
за участю: позивачки ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2
12.03.2018 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с.13), звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку, зазначивши підстави позову 71, 72 ЖК України, у спосіб захисту, ст. 16 Цивільного кодексу України (а.с.2).
Позиція позивача викладена в позовній заяві і у вступному слові, полягає в такому.
Позовні вимоги позивач мотивував тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. У даній квартирі, крім позивачки, зареєстрований її син - ОСОБА_3, який протягом де'вяти років в квартирі не проживає. Він зібрав свої речі та поїхав на заробітки до Росії та з того часу жодного разу не приїжджав, з позивачкою не спілкується. Позивачка самостійно сплачує комунальні послуги. Вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку не має можливості, оскільки позивачці не відомо місце знаходження її сина - відповідача по справі. Позивачка вважає, що її права як власника квартири порушені і вона не може в повній мірі користуватися квартирою, тому звернулася до суду з позовом.
Ухвалою суду від 19.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. (а.с.19).
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні зазначила, що її син - відповідач по справі після закінчення Харківського авіаційного інституту поїхав на заробітки. Після від'їзду він протягом року приїжджав додому. Неприязних стосунків у позивачки з сином не було, інколи між собою сперечалися. Перешкод позивачка відповідачу не чинила. Ключи від квартири він залишив сам, коли їхав. Дев'ять років позивачці не відомо, де знаїходиться її син. Їй відомо тільти те, що він у Росії. Речей його в квартирі не має, так як він їх забрав. Квартира приватизована на позивачку. Приватизація відбулася під час навчання сина у м. Харків.
Крім того в матеріалах справи наявна письмова заява позивачки відповідно до якої вона не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.27).
Представник позивачки - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_1 та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надав. Викликався до суду через оголошення на офіційному сайті Судової влади (а.с.31).
Третя особа Сектор реєстрації Енергодарського міської ради Запорізької області не з'явилась, причини неявки не повідомила.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не надав, а також за наявності письмової згоди позивача щодо заочного розгялду справи, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5). У квартирі за адресою:АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач по справі - син позивачки:ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Сектора реєстрації від 15.03.2018 року (а.с.18).
Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, власником квартири за адресою:АДРЕСА_2, є позивачка по справі ОСОБА_1 (а.с.5).
Таким чином відповідач не є власником квартири та у ній фактично не проживає більше шести місяців.
Крім того, факт непроживання відповідача, у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6.
Так, свідок ОСОБА_5 зазначила, що знайома з позивачкою з 2006 року. Про її сина нічого ніколи не чула. Спілкувалася з позивачкою, разом святкували дні народження, проте не бачила ані речей відповідача, ані його самого.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що є сусідом позивачки. У 2001 році придбав квартиру та пізніше познайомився з сусідкою ОСОБА_1 - позивачкою по справі. Відповідача бачив рідко, коли він ще навчався у школі. Вже 8-10 років його не бачить. Зазначає, що при ньому позивачка не чинила перешкод відповідачу у користуванні квартирою.
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що є сусідом позивачки. У своїй квартирі проживає з 1990 року, позивачка по справі також мешкає в своїй квартирі приблизно з того самого часу. Відповідача по справі бачив, коли він був маленький. За відсутності позивача, яка йому залишила ключі, заходить в спірну квартиру поливати квіти, чоловічих речей там не має.
Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.
Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі суперечки - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше девяти років, у зв'язку з чим, підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.
За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, не проживає понад шість місяців, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання його таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що в разі відмови Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування, вона має право оскаржувати дії державного органу в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст.ст. 12,81, 89, 263,265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах якогої діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
В частині задоволення вимоги про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 07.05.2018 року.
Суддя: Н. О. Вільямовська