Номер провадження: 22-ц/785/870/18
Номер справи місцевого суду: 493/859/13-ц
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року про звернення стягнення на майно боржників в цивільній справі за заявою Балтського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, стягувач ОСОБА_3, боржники ОСОБА_2, ОСОБА_4, про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржників, -

ВСТАНОВИЛА:

29 вересня 2017 року від начальника Балтського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Балєва О.Ю. надійшла заява до Балтського районного суду Одеської області про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, в якій просить надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно (а.с. 1).

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року було дозволено стягнення на майно, належне ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: 1/2 частину нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 23-24).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 03 листопада 2017 року ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу. Так, апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, апелянт зазначила, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнуто 183795, 32 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, однак свідоцтво про право на спадщину отримано не було. Посилаючись на постанову ВСУ від 08 квітня 2015 року №6-33 цс15, в який було висловлено правову позицію про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме, а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно - і право розпорядження ним, а тому просила скасувати прийняту ухвалу та відмовити в задоволенні подання (а.с. 36-38).

В процесі розгляду справи ОСОБА_3 було заявлено клопотання щодо ознайомлення з цивільною справою 493/859/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, частини якої знаходяться в провадження колегії суддів під головуванням судді Вадовської Л.М. (провадження № 22-ц/785/793/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року), а також в провадженні судді Ващенко Л.Г. (провадження № 22-ц/785/2140/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 07.09.2017 року), в зв'язку з чим розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні стягувач - ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Від Балтського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Апелянт та інші учасники провадження в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення стягувача ОСОБА_3, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині мотивування виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення в справі суд першої інстанції виходив з того, що боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, та мають задовольнити вимоги кредитора солідарно в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Однак вони не отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, а тому суд першої інстанції вирішив задовольнити заяву Балтського ДВС ГТУЮ в Одеській області та надати дозвіл на звернення стягнення на відповідне нерухоме майно.

Апеляційний суд Одеської області погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення заяви виконавчої служби щодо стягнення визначеного нерухомого майна, однак, вважає за необхідне змінити оскаржувану ухвалу в частині мотивування, а саме, у відношенні визначення судом першої інстанції часток визначеного нерухомого майна, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з огляду на таке.

Відповідно до ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Таким чином, для виникнення солідарного обов'язку необхідна наявність декількох умов: якщо це чітко передбачено законом або договором, або ж в разі неподільності речей.

За обставинами даної справи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спадкоємцями боржника ОСОБА_6, за яким було зареєстровано право власності на нерухоме майно, зокрема: - 1/2 частина нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; - житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 що підтверджуєтеся Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 98649900 (а.с.7-9). Факт прийняття спадщини підтверджується поясненнями ОСОБА_2, про що вона зазначила в своїй апеляційній скарзі в рамках даного провадження, а також в рамках провадження № 22-ц/785/2140/18, а також поясненнями ОСОБА_4, про що він зазначив в своїй апеляційній скарзі в рамках провадження № 22-ц/785/793/18 (копії текстів апеляційних скарг приєднані до матеріалів цієї справи, яка розглядається колегією суддів - провадження 22-ц/785/870/18).

Зважаючи на те, що за обставинами даної справи умови виникнення солідарного обов'язку відсутні, а отже і власне солідарне зобов'язання боржників теж відсутнє, то, відповідно, спадкоємці боржника відповідають за зобов'язаннями спадкодавця в рівних частках в межах вартості прийнятого спадкового майна. Тому в частині виду обов'язку процесуальне рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Разом з тим, відхиляючи доводи апелянта та залишаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в іншій частині без змін, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», на яку правильно посилався суд першої інстанції, у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Отже, судом першої інстанції було лише надано дозвіл виконавцю розпочати процедуру звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які є спадкоємцями боржника ОСОБА_6, однак не зареєстрували в визначеному законом порядку право власності на спадкове майно. Всі інші дії, пов'язані з реалізацією спірного майна в якості виконання відповідних зобов'язань та сумою грошових коштів, за яке спірне майно буде реалізовано, буде здійснено у встановленому законом порядку для виконання судових рішень, що в тому числі, регулюється ЗУ «Про виконавче провадження», за участю всіх учасників виконавчого провадження, які є, в тому числі, сторонами в даній справі.

Таким чином, враховуючи вище наведене, встановлені обстави справи, дослідивши юридичну природу зобов'язань, які підлягають виконанню спадкоємцями, діючі положення цивільного та цивільного процесуального законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про зміну оскаржуваної ухвали в частині мотивування на підставі ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року про звернення стягнення на майно боржників змінити в частині мотивування. В іншій частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови виготовлено 03 травня 2018 року.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

26.04.2018 року м. Одеса