АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/785/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Ювшина В.І.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -:

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, у якому вони перебували до 06 жовтня 2010 року. У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до судового наказу №2-н-69/10 виданого Шполянським районним судом Черкаської області 30 листопада 2010 року відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку починаючи з 30 листопада 2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

На даний час син є повнолітнім та навчається на 1-му курсі Сумського національного аграрного університету на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу на навчання сина, чого добровільно не робить.

На підставі викладеного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі - 1000 гривень щомісячно з 01 вересня 2016 року до закінчення навчання 30 червня 2018 року.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Хоринськ Хоринського району Бурятії, жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 31 липня 2017 року до 30 червня 2018 року, за умови продовження дитиною навчання.

Розмір аліментів підлягає індексації.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 1000 гривень допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначав, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки, доглядає престарілу матір, яка потребує стороннього догляду та додаткових витрат, пов'язаних з придбанням ліків, тощо, отримує заробітну плату яка складає близько 2000 гривень, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який працює та отримує заробітну плату. Крім того, позивачем не надано жодних доказів того, що син проживає разом з нею.

У відзиві ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Частинами 1,2 статті 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.12.1996, виданим Сердегівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №5 ( а.с.4).

Судовим наказом Шполянського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку починаючи з 30.11.2010 року і до виповнення повноліття дітям (а.с.5).

Вказаним наказом підтверджується та обставина, що син ОСОБА_3 проживає з позивачем.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України).

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання інженерно-технологічного факультету Сумського національного аграрного університету (а.с. 3, 25).

Таким чином судом встановлено, що позивач дійсно навчається на денному відділенні університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що він працює водієм в ПАТ «Укрпошта», де отримує заробітну плату в межах 2000 гривень щомісячно, доказів такої обставини не надав, а відтак не довів, що він не спроможний сплачувати визначений судом розмір аліментів.

Доказів працевлаштування сина та отримання ним самостійного доходу суду не надано.

Зобов'язання відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 враховано судом при визначенні розміру аліментів.

Наявність заборгованості по аліментах виникла внаслідок невиконання самим відповідачем обов'язку сплачувати аліменти, а тому вказана обставина не може впливати на право отримання аліментів на повнолітню дитину позивачем.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що він доглядає пристарілу матір, при цьому, на підтвердження вказаної обставини, до апеляційної скарги додав докази які не подавались до суду першої інстанції.

Однак доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, суду апеляційної інстанції не надав, в зв'язку з чим суд не може прийняти такі докази, а відтак апелянтом не доведено вказаної обставини.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 03 травня 2018 року.

Судді