Справа № 442/4445/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/6694/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача Жарського І.Р., відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Приват Банк" звернулося з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 6543,47 дол.США, що за курсом 23,50 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.04.2015 року складає 153771,43 грн. за кредитним договором №LVTRGA00000029 від 17.12.2007 року з ОСОБА_4, ОСОБА_5 мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №LVTRGA00000029 від 17.12.2017р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4, останнім було отримано кредит на суму 9300,00 дол. США, з кінцевим терміном погашення до 15.12.2017 року. Забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором здійснено договором поруки №LVTRGA00000029/1 від 17.12.2007 року, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_5 Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.

У порушення зазначених норм закону, відповідачі зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконали. У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідачі станом на 08.04.2015 року мають заборгованість - 6543,47 дол. США , яка складається із наступного:

-4960,72 дол. США.- заборгованість за кредитом;

-596,55 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом;

-193,13 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

-471,34 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором;

-10,64 дол. США- штраф ( фіксована частина)

-311,09 дол. США - штраф ( процентна складова).

А тому змушені були звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2), зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, р/р № 3111 (для погашення заборгованості), МФО 305299 - борг по кредитному договору в розмірі - 6543,47 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.04.2015 року складає 153771,43 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що пеня та штраф не можуть нараховуватися у іноземній валюті. Звертає увагу, що він перебуває у скрутному становищі та на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

21 березня 2018 року від позивача - ПАТ "КБ "ПриватБанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу. Стверджує, що боргове зобов"язання повинно виконуватися в іноземній валюті, так як в банку наявна банківська ліцензія та Генеральна ліцензія НБУ на здійснення валютних операцій і кредит видавався в іноземній валюті. Також, звертає увагу, що умовами договору не передбачено здійснення розрахунку пені в гривнях, оскільки кредит видавався в доларах, тому й розрахунок пені повинен здійснюватися в доларах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до норм ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом установлено, що 17 грудня 2007 року між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № LVTRGA00000029, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 9300 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 15 грудня 2017 року, та зобов'язався сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, розмірі та валюті, як це було визначено договором.

Забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором здійснено договором поруки від 17 грудня 2007 року № LVTRGA00000029/1, укладеним між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, наявності підстав, передбачених ст. ст. 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, для дострокового стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 6543,47 доларів США, що еквівалентно 153771 грн. 43 коп., яка утворилася станом на 08 квітня 2015 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих за договорами зобов'язань.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може з наступних обставин.

Згідно ст. 526 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно де звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України - Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.612 ЦК України - Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконанні зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконанні зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, ще випадково настала після прострочення.

Згідно ст.623 ЦК України - Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цин, збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються : урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 08 квітня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 6 543,47 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 4 960,72 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 596,55 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом у сумі 193,13 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 471,34 доларів США, штрафу (фіксована частина) у сумі 10,64 доларів США, штрафу (процентна складова) у сумі 311,09 доларів США.

У матеріалах справи на а.с. 14-16 знаходиться копія кредитного договору № LVTRGA00000029, укладеного 17 грудня 2007 року між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4, у п. 4.1 якого зазначено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п. п. 2.2.2, 2.2.3 цього договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Таким чином, банком нараховано пеню і штрафи у валюті - доларах США, проте з цим колегія суддів не може погодитися, оскільки згідно зі ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Разом із тим ст.533 ЦК України установлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені і штрафів.

За таких обставин, банк вправі вимагати від боржника повернення суми заборгованості за кредитом в валюті якій надавався кредит, а саме в доларах США в розмірі 4960,72, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 596,55 доларів США, а також заборгованість по комісії за користування кредитом, пеню за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором, штраф (фіксовану частину) і штраф (процентну складову) однак в гривневому еквіваленті відносно курсу долара США на момент вирішення спору, а саме в розмірі 25815,95 грн., оскільки така заборгованість в доларах становить 986,2 долари США, а курс долара станом на 25.04.2018 року становить 2617,7264 грн. за 100 доларів США.

Згідно норм ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір на підставі якого ОСОБА_4 банком надавався кредит укладено у письмовій форми, без будь яких застережень з сторони позичальника. Здійснене банком нарахування заборгованості за процентами за користування кредитом, заборгованості з комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна складова), відповідає умовам кредитного договору з яким повністю погодився ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

На а. с. 18 міститься копія договору поруки № LVTRGA00000029/1, укладеного 17 грудня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5, згідно з яким поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник. Цим договором не встановлено строку, після якого порука припиняється.

Згідно з наданим позивачем розрахунком позичальник допустив прострочення виконання зобов'язання, починаючи з 28 квітня 2014 року (а. с. 3-7).

Оскільки умовами кредитного договору передбачено погашення заборгованості щомісячним платежем та виходячи з викладеного, не є безспірним висновок суду про солідарне стягнення з боржника і поручителя на користь банку суми заборгованості у розмірі 6 543,47 доларів США, що еквівалентно 153 771 грн 43 коп.

Враховуючи момент звернення до суду з даним позовом - липень 2015 року та момент

припинення виконання зобов"язань позичальником - 28 квітня 2014 року, порука ОСОБА_5 перед банком за виконання умов кредитного договору ОСОБА_4 є припиненою, в зв"язку з чим на момент звернення до суду з позовом вимоги банку щодо солідарного стягнення заборгованості з поручителя разом з позичальником є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення зз ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, р/р № 3111 (для погашення заборгованості), МФО 305299 - борг по кредитному договору в розмірі - 5557,27 Доларів США (заборгованість по кредиту та процентах), а також 25815,95 грн. (заборгованості по комісії за користування кредитом, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, штраф-фіксована частина, штраф - процентна складова).

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4, який є інвалідом 2-ої групи, сума понесених судових витрат позивачем підлягає компесації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, р/р № 3111 (для погашення заборгованості), МФО 305299 - борг по кредитному договору в розмірі - 5557,27 Доларів США (заборгованість по кредиту та процентах), а також 25815,95 грн. (заборгованості по комісії за користування кредитом, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, штраф-фіксована частина, штраф - процентна складова).

Компенсувати за рахунок держави Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приват Банк" судові витрати в розмірі - 1537,37 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_5 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 травня 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк