Справа № 504/866/18
Провадження № 2/147/345/18
У Х В А Л А

про залишення без руху

08.05.2018 року смт. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Волошин І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява, яку передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

У мотивувальній частині позову позивач зазначає про неможливість оформлення права власності на земельну ділянку площею 1,6342 га, що належала ОСОБА_3 через помилку у свідоцтві про народження позивача. У звязку з чим ОСОБА_1 просив встановити факт родинних відносн між ним та ОСОБА_3, яка померла 21.10.2007 року.

Іншою позовною вимогою позивач ставить визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1,6342 га, розташовану на території Торканівської сільської ради Тростянецького району.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 до позову додано відмову державного нотаріуса від 24.10.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю родинних відносин. Обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку матеріали не містять.

Відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В порушення викладеного, в позовній заяві не зазначено доказів, що позивачем втрачено можливість вирішити спір в позасудовому порядку та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, зокрема у звязку з втратою правовстановлюючого документа та про це є оголошення в газеті.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, оскільки наведені вище недоліки унеможливлюють обєктивний розгляд справи по суті.

Окрім того, пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, яка у позовах про визнання права власності на майно відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України визначається вартістю майна.

Ціна позову визначається станом на день звернення до суду з позовом

Звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивач зазначив ціну позову 19000,00 гривень, однак її не підтвердив у встановленому ЦПК України порядку.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01.01.2018 року становить 1 762 грн.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної частини, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайного характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайного характеру.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду в позовному провадженні з двома вимогами, як майнового так і немайнового характеру, а саме: встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку.

Однак ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 352,40 грн.

А відтак, позивачу слід доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 352,40 грн. та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, виходячи із ціни позову, підтвердженої у передбаченому законом порядку.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя