Справа № 186/1264/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

за участі: позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника органу опіки та піклування - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області як орган опіки та піклування про встановлення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області як орган опіки та піклування про встановлення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову зазначає, що 16 липня 2005 року він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_3, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №103. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 17 травня 2017 року рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області їх шлюб було розірвано. Шлюбні відносини припинені та вони проживають окремо. Їх син ОСОБА_6 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, але з травня 2017 року проживає разом з ним АДРЕСА_1, та навчається у ЗОШ №4 міста Першотравенська. Він приділяє достатньо уваги вихованню сина, дбає про його здоровя, створює всі необхідні умови для його всебічного розвитку. Дитина повністю знаходиться на його утриманні. Він відвідує школу, де навчається син, цікавиться його успіхами і життям. Син ОСОБА_7 бажає жити разом з ним. Відповідачка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично проживає у місті Києві, разом із співмешканцем та старшим сином. Вона не заперечує проти того, що ОСОБА_6 проживає з ним. Кілька разів відповідачка зверталась до суду з позовами про стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_7, однак залишала їх без розгляду, так як дитина фактично проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні. На даний час вона не телефонує сину та з ним не спілкується.

Він має постійний дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується з позитивної сторони, дитина має все необхідне для проживання, гармонійного розвитку та навчання.

Просить суд встановити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, 23 червня 206 року народження, з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та прохали суд їх задовольнити, визначивши місце проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з батьком. Крім того позивач пояснив суду, що на даний час дитина постійно спілкується з матірю, яка на даний час проживає за місцем реєстрації по вул. Верхній,17 в м.Першотравенську, син відвідує її та він не чинить перешкод у їх спілкуванні.

Відповідачка ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги не визнала надала суду заперечення відповідно до яких, вона з ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з 2005 року по травень 2017 року. Від спільного життя вони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

З грудня 2016 року їх шлюбні відносини фактично розпались, дитина залишилась з нею.

Після розірвання шлюбу їх стосунки з батьком дитини погіршились та виник спір з ким саме буде проживати дитина. Спочатку син ОСОБА_7 продовжував проживати з нею за адресою: АДРЕСА_3. Вона надавала можливість позивачу відвідувати та виховувати сина. Для покращення матеріального забезпечення своїх дітей, у серпні місяці вона переїхала до міста Києва, у зв'язку з роботою, де їй запропонували більш високу заробітну плату. В цей час, діти проводили літні канікули у бабусі з дідусем. Після канікул, старший син переїхав на постійне проживання з нею до міста Києва, а молодший - до батька, у місто Першотравенськ.

Позивач не дбає про всебічний, гармонійний розвиток їх сина, оскільки він почав чинити перешкоди у її спілкуванні з дитиною та вихованні, чим порушує її права, як матері та права сина, як дитини. Він не дозволяє їй спілкуватись з сином жодним шляхом, ані за телефоном, ані особисто. Навіть втручається у «переписку» через соціальні мережі.

Неодноразово, вона витрачала кошти на поїздки до м. Першотравенська, щоб побачитись з дитиною та прийняти участь у її вихованні. Однак батько не підпускав її до дитини. Крім того, він навіть не дозволяє спілкуватись сину з його бабусею та дідусем, які проживають поряд, в с. Миколаївка.

Вона до останнього намагалась вирішити спір мирним шляхом, керуючись в першу чергу інтересами сина, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, навіть після того, як батько подав до суду позовну заяву про визначення місця проживання дитини.

Позивач постійно вводить її в оману, обіцяючи надавати можливість вільно спілкуватись з сином у будь-який зручний час, говорячи це тільки на публіці. Однак продовжує чинити перешкоди їй та її батькам.

Крім того, вона почала хвилюватись за сина, зважаючи на реакцію та поведінку його батька. Вона допускає, що позивач залякує сина та налаштовує проти неї. Їй відомо, що не так давно, позивач зловживав спиртними напоями та не слідкував за дитиною в повній мірі.

Крім того відповідач залякує і її, постійно погрожуючи розправою, через що, вона змушена була звернутись до правоохоронних органів.

Весь цей час вона намагалася налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення в суспільстві. Її права як матері сьогодні є порушеними.

Свої обов'язки встановлені сімейним законодавством щодо дитини, вона має можливість повноцінно виконувати, лише за умови безпосереднього регулярного спілкування зі своїм сином.

На її думку, батько не виконує в повній мірі своїх обов'язків по вихованню дитини в дусі любові до своєї сім'ї, не піклується в повній мірі про її духовний і моральний розвиток, оскільки перешкоджає спілкуватися дитині зі своєю матір'ю, періодично зловживає спиртними напоями та своєю аморальною поведінкою по відношенню до неї, матері дитини, та до самої дитини (оскільки порушуються права дитини щодо спілкування з матір'ю) може зашкодити розвиткові дитини.

Всіма необхідними умовами як матеріального так і духовного плану вона має змогу забезпечити сина.

Вона має власне місце проживання влаштоване для проживання з дитиною, постійний дохід, бажання та можливість виховувати, забезпечувати та розвивати їх дитину. Крім того, вона вважає, що для повноцінного розвитку їх сина, йому обов'язково необхідно спілкуватись з обома батьками, тому не має наміру перешкоджати батькові у спілкуванні та вихованні дитини. Більш того, вона створюватиме всі необхідні умови для їх спільних зустрічей в будь-який зручний час враховуючи інтереси дитини.

Заради сина, вона повернулась на постійне місце проживання в м. Першотравенськ, аби не відривати його від навчання та друзів. Має житло за адресою: АДРЕСА_4 та постійний дохід, займаючись підприємницькою діяльністю, як фізична особа-підприємець.

Крім того звертає увагу суду на те, що у ОСОБА_6 є рідний брат - ОСОБА_8, який зараз проживає з нею. Йому зараз 14 років. Якщо в сімї декілька дітей, розділяти їх небажано, оскільки найчастіше вони прив'язані одна до одної, створюючи одну сімю, ломка якої для них повинна бути найменш болючою.

У ході судового розгляду відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали надані заперечення та прохали суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник органу опіки та піклування підтримала заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, прохала їх задовольнити та встановити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з батьком, так як це відповідає інтересам дитини. ОСОБА_6 у спілкуванні з представником органу і піклування зазначив, що хоче проживати саме з батьком, який про нього піклується. В той же час відповідачка до органу опіки з питанням про встановлення місця проживання дитини з нею, а також про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не зверталася. За час розгляду справи в суді висновків для себе ніяких не зробила, вихованням та утриманням дитини не займається.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини з своєю матірю в контексті Декларація прав дитини слід розуміти не обовязковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі матері прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з'являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та захищати права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією та Декларацією прав дитини.

А тому, покладаючи в основу судового рішення згоду дитини на проживання з одним з батьків, суд повинен проаналізувати, чи не порушує така згода положень Конвенції, та навести у судовому рішенні мотиви, з яких він дійшов висновку про необхідність узяти за основу саме думку дитини та надати їй перевагу по відношенню до інших доказів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами четвертою та п'ятою статті 19 СК України передбачено обов'язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей сторін, суд виходить з принципу рівності прав і обов'язків обох батьків (ст. 141 СК), надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дітей, принципу 6 Декларації та вимог положень ч. 2 ст. 160, ст. 161 Сімейного кодексу України, за якими місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за згодою самої дитини.

При цьому суд виходить лише з інтересів дитини. Перевага матері перед батьком не є пріоритетом у спорі.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 16 липня 2005 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року. (а.с.45-46).

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

У ході розгляду справи встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2016 року, з цього часу проживають окремо та шлюбні відносини більше не поновлювали. Позивач виїхав з квартири АДРЕСА_5, та на теперішній час проживає в орендованій квартирі по вул. Театральній, 6/53. Відповідач залишилася проживати з дітьми в квартирі АДРЕСА_6, де проживала до травня 2017 року, періодично відїжджаючи на короткі терміни до міста Київ. В травні 2017 року ОСОБА_3 залишила дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під опікою своїх батьків та виїхала до м.Київ, де знаходилась до грудня 2017 року.

Згідно довідки ПП «Комунальщик-1» №2549 від 21.11.2017 року за адресою м.Першотравенськ, вул. Верхня, 17/47 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с.49).

Квартира за вищезазначеною адресою на праві спільної часткової власності належить в рівних долях ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на житло №10066, яке видане Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством 22 квітня 2008 року (а.с.48).

В кінці травня 2017 року, на прохання дитини ОСОБА_6, ОСОБА_1 забрав свого малолітнього сина до себе на постійне проживання( м.Першотравенськ, вул. Театральна,6/53), де створив належні умови для проживання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеного ССД Виконавчого комітету Першотравенської міської ради 19 червня 2017 року (а.с.8).

Мати дитини ОСОБА_3 не заперечувати проти проживання дитини з батьком, що було підтверджено відповідачем в ході судового розгляду. Таку згоду відповідач надала також при розгляді питання про місце проживання дитини органом опіки та піклування в серпні 2017 року, що знайшло своє відображення у висновку органу опіки та піклування від 30 серпня 2017 року (а.с.15), а також в судовому засіданні 08 листопада 2017 року, коли відповідач визнала позов ОСОБА_1 про встановлення місця проживання дитини в повному обсязі та не заперечували проти того, щоб ОСОБА_6 проживав з батьком.

З кінця травня 2017 року по теперішній час ОСОБА_6 проживає з батьком за адресою: Дніпропетровська область, м.Першотравенськ, вул. Театральна,6/53.

Сторони по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за місцем проживання характеризуються добре на обліку у лікаря психіатра не перебувають ( а.с.10,14, 82-83), крім того ОСОБА_1 не перебуває також на обліку у лікаря нарколога (а.с.13).

ОСОБА_1 отримує щомісячно пенсію по інвалідності, розмір якої станом на січень 2018 року становить 4356 гривень 00 копійок (а.с.98) та страхові виплати в розмірі 7268 гривень 90 копійок (а.с.99), інших утриманців, крім сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, не має.

ОСОБА_3 є приватним підприємцем (а.с.43) та її дохід за 2017 рік, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, становить 92790 гривень 00 копійок (а.с.110-111), в той же час відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих ПФУ, дохід ОСОБА_3 за 2017 рік становить 38400 грн. (а.с.108-109) по 3200 гривень щомісячно, що становило мінімальну заробітну плату, встановлену законом на 2017 рік. Даних про отримуваний дохід в 2018 року відповідач суду не надала. Крім того ОСОБА_3 зазначила, що вона крім ОСОБА_6 має ще двох дітей які перебувають на її утриманні, а саме ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно якого вона є матірю одиначкою та не отримує від держави на його утримання жодної матеріальної допомоги, та в січні 2018 року вона народила дівчинку, яка на теперішній час ще не зареєстрована у звязку з тим, що її батько має проблеми з документами, на дану дитину вона також не отримує допомоги від держави. Підприємницьку діяльність вона особисто не здійснює, від її імені дану діяльність в м.Київ здійснює її співмешканець, який їй надає фінансову допомогу. Доказів надання співмешканцем матеріальної допомоги та її розмірів ОСОБА_3 суду не надала.

Згідно характеристик, наданих Першотравенською ОСОБА_9 ступенів №4 11 грудня 2017 року та 12 січня 2018 року ОСОБА_6 навчається в 6-Б класі , програмний матеріал засвоює не в міру своїх можливостей, має середній рівень навчальних досягнень. Хлопчик неуважний, а тому швидко переключається з одного виду діяльності на інший, не вміє швидко зосереджувати увагу на суттєвих фактах. ОСОБА_7 потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. Надає перевагу предметам гуманітарного циклу. В ОСОБА_6 гарно розвинене мовлення. Хлопчик вміє висловлювати власну думку усно, при цьому використовує достатній словниковий запас. Самостійно працює з книгою неохоче, бо неорганізований. Переважають такі риси характеру: толерантність, імпульсивність, доброта, недисциплінованість.

Згідно характеристики, наданої дитячо-юнацьким військово-спортивним клубом «Оріон» ОСОБА_6 займається в ДЮВСК з вересня 2016 року.

Батько виховує сина один, надає йому відповідне виховання та добре на нього впливає.

Мати не приймає участі у спортивному житті дитини. На тренування мати не зявляється, з тренерами звязку не підтримує (а.с.92).

ОСОБА_7 проживає разом з татом. Тато приділяє достатньо уваги вихованню сина. Завжди реагує на зауваження, пропозиції класного керівника. Мама 12 січня 2018 року відвідувала школу та цікавилася справами ОСОБА_6 (а.с.91, 93).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 12 січня 2018 року дитина ОСОБА_6 проживає з батьком за адресою: м.Першотравенськ, вул. Театральна, 6/53 в орендованій квартирі. Дитина має окрему кімнату, спальне місце, постільну білизну, куточок для навчання, речі за сезоном ( а.с. 90).

Згідно висновку, наданого виконавчим комітетом Першотравенської міської ради 30 серпня 2017 року №1845/04.1-14 доцільне проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 (а.с.15).

Будучи заслуханим у судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування, педагога та представників сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_4 малолітній ОСОБА_6, добровільно, без тиску, без присутності батьків, вільно, впевнено висловив своє бажання проживати разом з батьком, з яким постійно проживає і до сьогоднішнього дня. Крім того ОСОБА_6 пояснив суду, що він спілкується з матірю та братом, відвідує їх за місцем проживання та батько не забороняє йому цього робити. Мати може по декілька днів йому не телефонувати . За весь час, що він проживає з батьком мати придбала йому лише кросівки та більше ніяких речей не купувала. Коли він зустрічається з матірю остання не цікавить його успіхами в навчанні та не пропонує йому зробити разом уроки, або прочитати книжку.

При вирішенні вказаного спору суд враховує всі вище вказані докази, а також прихильність дитини до одного з батьків а саме, до батька, та його бажання проживати з батьком, нестабільність матеріального стану матері дитини, яка має на утриманні ще двох дітей, але в ході судового розгляду не змогла, навіть зазначити розмір свого місячного доходу у 2018 році, а також той факт, що ОСОБА_3 не зверталася до суду з вимогою про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 з нею.

У ході розгляду справи суду відповідачкою не було надано належних та переконливих доказів зловживання позивачем алкогольними напоями та аморальної поведінки останнього, а тому суд не приймає дані ствердження ОСОБА_3 до уваги.

Враховуючи вищевикладене, пояснення сторін, свідків, докази, наявні в матеріалах справи та те, що ОСОБА_3, з її слів, не користується авторитетом у свого сина ОСОБА_6, та не має на нього впливу, бажання дитини на проживання саме з батьком суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити позовні вимоги та встановити місце проживання дитини з батьком, без встановлення місця їх проживання.

Окрім того, суд вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком, не впливатиме на їх взаємовідносини з матір'ю, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов'язків.

Слід зауважити, що у разі зміни умов виховання дитини в залежності від різних обставин (стан здоров'я батька (матері) і дитини, можливості догляду за дитиною, поява вітчима (мачухи) і т.д.), суд має право змінити визначене місце проживання дитини та не може відмовити у відкритті провадження з тієї причини, що такий спір вже був предметом розгляду судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_9.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 640 (шістсот сорок) гривень )00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2018 року.

Суддя Кривошея С.С.