Справа № 304/1209/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Куштан Б.П.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Укргазбанк» на рішення Перечинського районного суду від 23 листопада 2017 року у справі №304/1209/17 (Головуючий: Чепурнов В.О.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ПАТ «Укргазбанк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - приватний нотаріус Великоберезнянського нотаріального округу Чурей А.В. про визнання правочину недійсним, в якому просили визнати недійсним з моменту його вчинення договір дарування житлового будинку, житловою площею 97,6 кв.м., загальною площею 172,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що був укладений 12 лютого 2016 року між відповідачами та зареєстрований у реєстрі за №112.

Позовні вимоги мотивують тим, що 03 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ТзОВ «Медсервіс» в особі директора товариства ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №07/08-кл, згідно якого позичальнику було видано 3 108 600 грн. кредитних коштів.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №07/08-кл-03 від 03 липня 2008 року відповідно до умов якого, останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за борговими зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору. Разом з тим, 23 березня 2015 року Ужгородським міськрайонним судом у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 ухвалено рішення про стягнення із останнього на користь позивача 3 429 931,88 грн. заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 грудня 2015 року вказане рішення залишено без змін і на її підставі 13 січня 2016 року банком отримано виконавчий лист, який 17 лютого 2016 року звернено до виконання і банком додатково подано відомості, що боржник ОСОБА_1 володіє майном, а саме, житловим будинком в АДРЕСА_1.

Однак, у процесі виконавчого провадження з'ясувалося, що підстави для опису та накладення арешту на вказане майно відсутні, так як боржник на підставі договору дарування від 12 лютого 2016 року здійснив відчуження цього майна у власність ОСОБА_2. Оскільки, у банку є всі підстави вважати, що відповідач ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 фіктивний договір дарування належного йому житлового будинку з метою приховування від виконання в майбутньому за рахунок належного йому рухомого та нерухомого майна вищевказаного рішення суду про стягнення заборгованості.

Рішенням Перечинського районного суду від 23 листопада 2017 року у позові ПАТ «Укргазбанк» відмовлено.

Заходи забезпечення позову накладені ухвалою Перечинського районного суду від 31 жовтня 2017 року - скасовано.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_1 на момент укладення оспорюваного правочину мав перед банком (та продовжує мати в даний час) невирішені грошові зобов'язання за Договором поруки №07/08-кл-03 від 03.07.2008 року, відповідно до якого відповідач, як поручитель, на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за борговими зобов'язаннями позичальника за кредитним договором - ТзОВ «Медсервіс». Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту за яких саме обставин, коли та з ким ОСОБА_1 було укладено спірний договір дарування житлового будинку, як і тому факту, які дійсні наміри мали відповідачі, укладаючи оспорюваний правочин. Судом першої інстанції не надано належної критичної оцінки поясненням приватного нотаріуса Великоберезнянського нотаріального округу Чурей А.В., яка показала, що оспорюваний правочин укладений та посвідчений нею у відповідності до чинного законодавства і що сторони підтвердили, що дарування здійснено за доброю волею. Крім того, суд першої інстанції не дав належної оцінки нормам закону, якими визначаються ознаки фіктивності правочину та правовим позиціям Верховного Суду України щодо визнання правочинів фіктивними.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подано відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» на рішення суду першої інстанції, і просять відхилити апеляційну скаргу, так як при укладенні договору дарування сторони підтвердили, що договір укладений за їх доброю волею, не носить характер удаваного, уявного чи фіктивного і майно на момент вчинення оспорюваного правочину не перебувало під обтяженням. Крім того, позивач взагалі не має права на звернення до суду із даним позовом так як заборгованість за кредитним договором повністю погашена, а отже жодним чином укладення оспорюваного договору не зачіпає права позивача. Також посилається на те, що виконавчий лист 308/4475/14-ц від 13.01.2016 року не підлягає виконанню внаслідок погашення основного зобов'язання у зв'язку із припиненням (ліквідацією) юридичної особи - боржника і на сьогоднішній день відсутнє зобов'язання ТзОВ «Медсервіс» за яке поручитель - ОСОБА_1 повинен відповідати та нести відповідальність.

Заслухавши пояснення представника ПАТ «Укргазбанк» - Артимич М.М., який підтримав доводи, викладені в апеляційні скарзі, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 03 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ТзОВ «Медсервіс» в особі директора ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №07/08-кл, згідно якого позичальнику було видано 3 000000 грн. кредитних коштів.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №07/08-кл-03 від 03 липня 2008 року, відповідно до умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за борговими зобов'язаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору №07/08-кл.

Також, у забезпечення виконання зобов'язання вищезазначеного договору між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТзОВ «Медсервіс» того ж дня був укладений договір іпотеки (без оформлення заставної №07/08-кл-01), згідно якого для забезпечення зобов'язань за даним договором позивачем прийнято першу чергу та другу чергу реконструкції з добудовою та влаштуванням мансарди, аптека площею 79,8 кв.м., медичний центр площею 252,4 кв.м., всього загальною площею 332,2 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_2, ринковою вартістю 1 940 000 грн., земельну ділянку, несільськогосподарського призначення площею 0,0522 га, яка надана для іншої комерційної діяльності, яка знаходиться в АДРЕСА_2, ринковою вартістю 2 407 600 грн.. Загальна вартість об'єкту іпотеки становить 4 347 600 грн. і належить майновому поручителю ТзОВ «Денс».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 429 931,88 грн., і ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

13 січня 2016 року позивач отримав виконавчий лист і 10 березня 2016 року постановою старшого державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження.

Згідно до ст.717 ЦК України за договором дарування, одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

20 лютого 2016 року на підставі договору дарування ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Великоберезнянського нотаріального округу Чурей А.В. та зареєстровано в реєстрі за №112.

Згідно п.12 Договору сторони домовилися, що під передачею житлового будинку за цим договором слід вважати символічну передачу речі Прийняття Обдарованою від Дарувальника нотаріально оформленого договору дарування та супроводжуючих документів свідчить про те, що передача речі відбулася.

У пункті 13 вищезазначеного договору дарування сторони зазначили, що в присутності нотаріуса Дарувальник передав Обдарованій нотаріально посвідчений договір та супроводжуючі документи, що вважається прийняттям дарунку. Сторони усвідомлюють, що цим актом підтверджено передачу дарунку Обдарованому.

Відповідно до п.14 Договору сторони підтвердили, що договір укладений за їх доброю волею не носить характеру удаваного, уявного чи фіктивного договору.

Довідкою виконкому Туря-Полянської сільської ради, Перечинського району Закарпатської області за №775 від 07.11.2017 року стверджується, що громадянин ОСОБА_2 за договором дарування житлового будинку, володіє житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює господарську діяльність за вказаною адресою (а.с.106).

При зверненні в суд із позовом ПАТ «Укргазбанк» просив визнати недійсним договір дарування із підстав передбачених ст.234 ЦК України.

Згідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Із визначення фіктивного правочину, яке міститься у ч.1 ст.234 ЦК України випливає, що його органи є: наявність зовнішньої форми правочину, що фіксує удавані наміри сторін і відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які зумовлювалися у цьому правочині.

Сторонами визнається, що ОСОБА_1 фактично постійно проживає за іншою адресою: АДРЕСА_3.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що посилання позивача на те, що оспорюваний договір дарування будинку є фіктивним за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків не знайшло свого підтвердження в ході судового засідання і встановлено, що на виконання оспорюваного правочину ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 майно, яке не перебувало під обтяженням і остання здійснює господарську діяльність та не може кваліфікуватися як фіктивний.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначає про те, що в липні 2017 року сума заборгованості, що підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 зменшилася до 907 963,60 грн. через добровільне погашення 2 525 622,28 грн. заборгованості за судовим наказом шляхом продажу іпотечного майна майновим поручителем за вказаним кредитним договором - ТОВ «Денс», про що орган ДВС був проінформований Банком відповідною заявою.

Разом з тим, постановою про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2017 року винесеною заступником начальника відділу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Ванжега М.Р. встановлено, що відповідно до платіжного доручення №69923 від 21.04.2017 року сума боргу згідно наказу №5008/105/2012 погашена у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29 вересня 2017 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Медсервіс» і вимоги кредиторів, що незадоволені за відсутністю майна банкрута, вважати погашеними відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про відновлення його банкрутом» та ліквідовано юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю «Медсервіс».

Виконавчий лист 308/4475/14-ц від 13.01.2016 року не підлягає виконанню внаслідок погашення основного зобов'язання у зв'язку з припиненням (ліквідацією) юридичної особи - боржника ТзОВ «Медсервіс» і відповідно до ч.1 ст.609 ЦК України відсутнє (припинилося) зобов'язання ТзОВ «Медсервіс» за яке поручитель - ОСОБА_1 повинен відповідати та нести відповідальність.

Оскільки, заборгованість за кредитним договором №07/08-кл від 03 липня 2008 року повністю погашена і на час звернення ПАТ «Укргазбанк» із позовом до суду - 19.10.2017 року права позивача не порушуються оспорюваним правочином.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновок суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Перечинського районного суду від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 травня 2018 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой