Справа № 128/3356/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої- судді ОСОБА_1, при секретарі- Кузьменко А.О.,

за участю: представника позивача- Болтака М.М., представників відповідача- Цепка О.В.,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області про припинення права власності та зобовязання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_4, Державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області про припинення права власності та зобовязання вчинити дії щодо скасування реєстрації державних актів.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.57), позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що вона є власником житлового будинку № 44 по вул. Радянській, 44, с. Майдан, Вінницького р-ну Вінницької області, згідно договору купівлі -продажу жилого будинку від 26.07.2010 року, який розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0247, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Вказує, що рішенням 25 сесії 35 скликання Майданівської сільської ради від 20.08.2010р. їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,59 га, в тому числі 0,25 га -для будівництва та обслуговування жилих та нежилих споруд та 0,34 га -для ведення особистого селянського господарства.

ПП « Вінреспект» на її замовлення та на вищевказаного виконання рішення сільської ради виготовило технічну документацію із землеустрою.

Зазначає, що власником суміжної земельної ділянки площею 0,3039 га, кадастровий номер :02:001:0070, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Майдан, вул. Радянська, 43, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства являлась ОСОБА_5

В наслідок виниклого земельного спору позивач між нею та ОСОБА_5, вона звернулася до суду за захистом порушених прав.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.11.2011 року визнано незаконним та скасовано рішення 11 сесії 05 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2007 року про надання безкоштовно у приватну власність земельну ділянку 0,70 га ОСОБА_5, з яких 0,25 га - для будівництва та 0,45 га -для ведення особистого селянського господарства в с. Майдан, вул. Радянська, 43, а також рішення 11 сесії 05 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2007 року про часткові зміни до рішення 09 сесії 05 скликання від 18.07.2007 року Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької обл. від 03.05.2012р. визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256841 від 26.08.2008р., виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3039га, що розташована по вул. Радянська, 43 с. Майдан вінницького р-ну, Вінницької обл.; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256840 від 26.08.2010 р., виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд площею 0,2500 га, що розташована по вул. Радянська 43, с. Майдан, Вінницького р-ну, Вінницької обл.

Після набуття законною силою вказаних судових рішень, позивач подала до Майданівської сільської ради технічну документацію для затвердження, однак їй було повідомлено про необхідність встановлення меж земельних ділянок зі спадкодавцями ОСОБА_5

Одночасно вона звернулася і у відділ Держземагенства у Вінницькому районі із клопотанням про скасування вищевказаних державних актів, де їй було відмовлено , оскільки не скасована їх державна реєстрація.

Вказує, що хоча заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької обл. від 03.05.2012 р. визнано недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, але їх державну реєстрацію не скасовано.

Тому вважає необхідним є припинення права власності на ці земельній ділянки, які раніше належали ОСОБА_5 , з метою можливості виконати виконавче провадження відповідно виконавчого листа про встановлення межі земельної ділянки.

Зазначає, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_6 , який як їй відомо прийняв спадщину.

Тому позивач вимушена звернутися до суду і з посилкою на п.п.60,61,62 Порядку ведення державного земельного кадастру, ст. ст.125,155 ЗК України , просить суд:

- припинити право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0069, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Радянська, 43, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд;

- припинити право власності ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 0,3039 га, кадастровий номер :02:001:0070, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Радянська, 43, цільове призначення якої - для селянського господарства;

- зобов'язати державного кадастрового реєстратора управління Дерземагентсва у Вінницькому районі вчинити дії що до скасування запису у Поземельній книзі та формування з використанням програмного забезпечення ДЗК нових аркушів Поземельної книги, щодо земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0069, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Радянська, 43, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд на яку було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256840 від 26.08.2008 року;

- зобов'язати державного кадастрового реєстратора управління Дерземагентсва у Вінницькому районі вчинити дії що до скасування запису у Поземельній книзі та формування з використанням програмного забезпечення ДЗК нових аркушів Поземельної книги щодо земельної ділянки площею 0,3039 га, кадастровий номер :02:001:0070, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Радянська, 43, цільове призначення якої - для селянського господарства на яку було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 256841 від 26.08.2008 р.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з*явилася , попередньо через канцелярію суду подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності , позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити.( а.с. 63)

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позові, суду надав аналогічні пояснення зазначеним у ньому. Суду доповнив, що письмової відмови на звернення позивача до сільської ради та Дерземагенства вона не отримувала , оскільки їй відмовили усно.

Відповідач ОСОБА_6 до судового засідання не зявився по невідомим для суду причинам.

Представник відповідача ГУ Держгеокадстру і Вінницькій області ОСОБА_8 до судового засідання не з*явилася у звязку із занятістю в іншому цивільному процесі.

Представники відповідача ОСОБА_6- ОСОБА_2 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення позову з підстав того, що позивач та її представник не довели перед судом належними та допустимими доказами чим відповідач порушує її права. В свою чергу, при житті ОСОБА_5 не оскаржувала судові рішення. Також зазначили , що нормами ст.378 ЦК України та ст. 140 ЗК Кодексу України , передбачений вичерпаний перелік підстав для припинення права власності на земельну ділянку, жодної з яких не передбачає припинення права власності з обставин зазначених у позові. Просять відмовити у позові в повному обсязі.

Суд, з урахування міркування присутніх учасників процесу, які не заперечували , вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з*явившихся учасників справи.

Вислухавши вступне слово представників сторін , вивчивши позов, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позов є не обґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Судом встановлено, що 26.07.2010 року позивач придбала жилий будинок за договором купівлі-продажу, укладеним між позивачем та ОСОБА_10, за адресою с. Майдан, вул. Радянська, буд. 44 (а.с. 9-10).

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.11.2011 року, яка набула чинності 05.12.2011 року визнано незаконними та скасовано: рішення 11 сесії 5 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2007 року про надання безкоштовно в приватну власність земельну ділянку 0, 70 га. ОСОБА_5, 0, 25 га. для будівництва, 0, 45 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Майдан, вул. Радянська, буд. 43, а також рішення 11 сесії 5 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2007 року про часткові зміни до рішення 9 сесії 5 скликання від 18.07.2007 року Майданської сільської ради, про затвердження технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_5 (а.с.11-12,137).

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.05.2012 року, яке набуло чинності від 14.05.2012 року визнано недійсними та скасовано: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256841 від 26.08.2008 року, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3039 га, що розташована по вул. Радянська, 43 с. Майдан Вінницького району Вінницької області; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256840 від 26.08.2010 року, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд площею 0,2500 га, що розташована по вул. Радянська, 43 с. Майдан Вінницького району Вінницької області (а.с.13-14,136).

Рішенням 25 сесії 05 скликання від 20.08.2010 року Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,59 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування жилих та нежилих споруд та 0,34 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15).

30.11.2013 року померла мати відповідача, ОСОБА_5 (а.с.114), її син, як спадкоємець першої черги ОСОБА_6 є належним відповідачем в даній справі, оскільки прийняв спадщину після смерті матері, що не заперечувалося в судовому засіданні.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з такого:

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підстави та порядок припинення права власності на земельну ділянку з 1 січня 2002 року визначені в главі 22 ЗК України 2001 року. Ці норми передбачають підстави припинення прав (права власності та права користування) на земельні ділянки як у добровільному, так і примусовому порядку, з обєктивних і субєктивних причин, а також за наявності та за відсутності вини власників і землекористувачів.

Оскільки відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, то наслідком прийняття зазначеними органами, їх посадовими особами рішень із порушенням установленої законом процедури або всупереч нормі закону, або з перевищенням своїх повноважень є визнання таких рішень недійсними (стаття 112 ЗК України 1990 року, стаття 152 ЗК України 2001 року, пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2001 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ")

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України 2001 року захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Отже, відповідно до статей 16 ЦК України, 152 ЗК України 2001 року способами захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є як примусове припинення прав на земельну ділянку (статті 140, 143-146 ЗК України 2001 року), так і визнання недійсними угод (стаття 152 ЗК України 2001 року, стаття 215 ЦК України) із застосуванням реституції або віндикації у разі витребування земельної ділянки (статті 387, 388 ЦК України), а також визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку, виданих на підставі незаконних рішень.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося , що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.11.2011 року, яка набула чинності 05.12.2011 року визнано незаконними та скасовано: рішення 11 сесії 5 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2007 року про надання безкоштовно в приватну власність земельну ділянку 0, 70 га. ОСОБА_5, 0, 25 га. для будівництва, 0, 45 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Майдан, вул. Радянська, буд. 43, а також рішення 11 сесії 5 скликання Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.09.2007 року про часткові зміни до рішення 9 сесії 5 скликання від 18.07.2007 року Майданської сільської ради, про затвердження технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_5 (а.с.11-12,137).

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.05.2012 року, яке набуло чинності від 14.05.2012 року визнано недійсними та скасовано: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256841 від 26.08.2008 року, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3039 га, що розташована по вул. Радянська, 43 с. Майдан Вінницького району Вінницької області; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №256840 від 26.08.2010 року, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд площею 0,2500 га, що розташована по вул. Радянська, 43 с. Майдан Вінницького району Вінницької області (а.с.13-14,136).

Отже судом встановлено , що за судовими рішеннями вище вказані спірні рішення сільської ради ,а також державні акти- визнані незаконними та скасовані.

Таким чином, у разі встановлення судом неправомірного отримання особою земельної ділянки або отримання її з непередбачених законом підстав особа не набуває права власності на неї, а тому ненабуте право власності не може бути припинено відповідно до норм ЗК України 2001року.

У звязку з чим у задоволені позовних вимог про припинення права власності ОСОБА_5 на вищевказані земельні ділянки слід відмовити.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог позивача про зобовязання державного кадастрового реєстратора управління Дерземагентсва у Вінницькому районі вчинити дії що до скасування запису у Поземельній книзі та формування з використанням програмного забезпечення ДЗК нових аркушів Поземельної книги, щодо земельної ділянки площею 0,2500 га та площею 0,3039 га, суд виходить з такого.

З 01 січня 2013 року набули чинності Закони України Про Державний земельний кадастр, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру, згідно з якими повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земель, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з 1 січня 2013 року припинилися.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 111 Земельного кодексу України обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження. Обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції в установленому законодавством порядку.

Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав.

Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, територіальні органи Держземагентства України здійснюють свої повноваження у сфері регулювання земельних лише у межах повноважень та у спосіб, що встановлені відповідними нормами чинного законодавства.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року.

Відповідно до статті 25 Закону «Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

Повідомлення про зареєстровані (припинені) речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в тому числі і за рішенням суду надходить з органів реєстру прав і після чого відомості вносяться у Поземельну книгу.

Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру (далі Порядку) затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку.

В пункті 113 Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Отже, після скасування права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримає в порядку інформаційного обміну інформацію про скасування права, відповідно до чого і внесе зміни до Поземельної книги.

Іншого порядку державної реєстрації, видачі державних актів чи скасування їх державної реєстрації законами України або прийнятими на їх підставі підзаконними нормативно правовими актами, не встановлювалось.

На даний час, Держземагентство України та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр»).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх обєднань у діяльність державного кадастрового реєстратора, повязану зі здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, суд вважає , що позивач не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо скасування державної реєстрації вищезазначених державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 та внесення змін до Державного земельного кадастру.

Доказів про те, що нею був використано такий порядок і вона отримала відмову у вчинені таких дій, а ні позивач , а ні її представник суду не надав.

Тому, виходячи з вище викладеного суд відмовляє у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають залишенню за позивачем, оскільки у задоволені позову судом відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.263- 265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області про припинення права власності та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду , шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області.

Повний текст рішення складено 02.05.2018 року.

Суддя: