АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6309/17 22-ц/774/697/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа 212/6309/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Євтодій К.С.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник відповідача - Приватне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» - Павлова Наталія Федорівна

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2017 року, ухваленого суддею Козловим Ю.В. в місті Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (надалі - ПАТ «Євраз Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку зі смертю батька.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працюючи на підприємстві відповідача в шкідливих умовах праці з 09.07.1974 року по 07.04.1999 року, її батько ОСОБА_5 отримав професійне захворювання, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Позивач вважає, що смертю батька від отриманого професійного захворювання, їй спричинено моральну шкоду, а тому просила стягнути на її користь з ПАТ «Євраз Суха Балка» в рахунок відшкодування моральної шкоди 640 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Євраз Суха Балка» на її користь у відшкодування моральної шкоди 144000 гривень та судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду та зменшення розміру стягнутої моральної шкоди. Зокрема вважає, що розмір моральної шкоди, стягнутий судом не відповідає засадам розумності та справедливості є невмотивованим.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження є донькою ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно з акта розслідування хронічного професійного захворювання №60 від 26.10.2004 року ОСОБА_5, під час перебування в трудових відносинах з відповідачем встановлено професійне захворювання: Сидиросилікоз першої ст.. (пізній розвиток) ускладнений хронічним обструктивним бронхітом. Емфізема легень першої ст. ЛН першого-другого ст.. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є робота впродовж 24 років 7 місяців в умовах запиленості робочого простору, яка перевищувала граничного допустимі концентрації із-за неефективності провітрювання робочих місць. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров'я ОСОБА_5 (а.с.9-10).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років (а.с. 13).

Згідно з довідкою про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом серії ДНА-03 № 000598 від 21.11.2012 р. встановлений причинний зв'язок смерті ОСОБА_5 з отриманим професійного захворювання (а.с. 16).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право для відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька, через отримане ним професійне захворювання на підприємстві відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, однак не може погодитися з висновками суду щодо визначеного ним розміру моральної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, заподіяної члену сім'ї померлого.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач «Євраз Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, як дочці померлого, оскільки у зв'язку зі смертю батька від профзахворювання, вона переносить моральні страждання, у зв'язку із втратою рідної людини, змінився ритм її життя, втрата, яка не може бути відновлена.

Колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника відповідача, щодо відсутності обов'язку ПАТ «Євраз Суха Балка» відшкодувати позивачу моральну шкоду.

Факт смерті потерпілого ОСОБА_5 від професійного захворювання, встановлений медичним висновком. В свою чергу, факт отримання професійного захворювання через тривалу роботу на підприємстві відповідача через дією шкідливих факторів, концентрація яких перевищувала гранично допустиму концентрацію, встановлено Актом розслідування професійного захворювання.

Отже між смертю потерпілого ОСОБА_5 та його роботою на виробництві відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» встановлений причинний зв'язок, що передбачає право членів сім'ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

У зв'язку з чим доводи апеляційного скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 6, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: