Справа № 2/593/181/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Соколовській Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Урманської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його бабці ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, і хоч він згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник Урманської сільської ради Бережанського району у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення заявлених позивачем вимог заперечень не має.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки бабця позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного їй майна слід вирішувати, керуючись чинним на той час Цивільним кодексом Української РСР.

У відповідності із ст.ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із своєю матір"ю ОСОБА_3 та спадкодавицею ОСОБА_2, яка приходилася йому бабусею, постійно проживали в АДРЕСА_1, і були співвласниками зазначеного будинковолодіння, їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/3 його частині.

Цей факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: довідкою Урманської сільської ради за № 452, виданої 5 вересня 2017 року по записах погосподарської книги; свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, що було видане 9 грудня 1987 року виконавчим комітетом Бережанської районної ради; інформаційною довідкою за № 219 про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 20 вересня 2017 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 153.

Із свідоцтва про смерть видно, що бабця позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина у склад якої також поряд з іншим майном входить і 1/3 частина будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві, свідчать про те, що його бабця на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном та, склавши заповіт, все належне їй майно, в тому числі і 1/3 частину будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла йому, і хоч він вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність спадкодавиці зазначеної частини будинковолодіння, не мав змоги переоформити його на себе, хоч фактично відповідно до складеного спадкодавицею заповіту вже переоформив на себе належні їй майновий та земельний паї, то з тих підстав просив його позовні вимоги задоволити.

Вищевказаний факт підтверджується документами оглянутої в судовому засіданні спадкової справи, а саме: заповітом, складеним спадкодавицею 16 лютого 1999 року на користь позивача; свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, що були видані 1 серпня 2002 року та 29 жовтня 2012 року на ім"я позивача; постановою Бережанської держнотконтори за № 1547/02-31 від 5 вересня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та довідками Урманської сільської ради за № 810 від 5 грудня 2004 року та № 448 від 4 вересня 2017 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що бабця позивача, являючись власником 1/3 частини будинковолодіння, розпорядилася належним їй майном та склала заповіт на користь позивача, а так як останній у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР фактично прийняв спадщину, так як переоформив на себе належні бабці земельний та майновий паї, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеної частини будинковолодіння не мав можливості переоформити її на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті його бабці.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, ч.4 ст. 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його бабці ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.