АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/499/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - ОСОБА_1 адвоката Берегуляка В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/13196/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування ухвали про забезпечення позову та ухвали про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні незавершеним будинком,-

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2018 року під час розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні незавершеним будинком від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про скасування ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року про забезпечення позову та ухвали цього ж суду від 16 березня 2018 року про зустрічне забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що ухвалою судді від 25 жовтня 2017 року з метою забезпечення позову заборонено ОСОБА_1 здійснювати продовження будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову та зобов'язано ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести 80000 гривень на депозитний рахунок суду.

Оскільки в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення ОСОБА_3 не внесла ніяких коштів на депозитний рахунок суду, що відповідно до вимог ЦПК України є підставою скасування забезпечення позову, і, як наслідок, зустрічного забезпечення, ОСОБА_1 просила її вимоги задовольнити. При цьому відповідач вважає, що ухвала про зустрічне забезпечення набирає законної сили в тому ж порядку, що і ухвала про забезпечення позову, тобто її оскарження не зупиняє її виконання, відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про скасування ухвали про забезпечення позову та ухвали про зустрічне забезпечення позову посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. У даній справі слід було застосувати аналогію закону, оскільки зустрічне забезпечення - по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Цей інститут цивільного процесу має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про час і місце цього судового засідання на розгляд справи не з"явилися. 02 травня 2018 року від ОСОБА_4 надійшла заява, згідно якої у зв"язку з його невідкладною участю 03 травня 2018 року з 10.00 год. в засіданні Гусятинського районного суду просить відкласти на 14.00 год. цього ж дня розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року та розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження участі ОСОБА_4 у засіданні Гусятинського районного суду 03 травня 2018 року з 10.00 год. ним не надано ні судової повістки про виклик, ні довіреності, ні ордера, які б підтверджували його повноваження, як адвоката, представляти інтереси у судовому засіданні.

За таких обставин не має підстав для висновку, що ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився з поважної причини, а тому колегія суддів вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні незавершеним будинком по АДРЕСА_2 шляхом знесення самочинно збудованої частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на відстань 8 метрів від її будинку.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 здійснюючи будівництво житлового будинку на належній їй земельній ділянці, яка є суміжною з земельною ділянкою позивача ОСОБА_3, допустила порушення норм ДБН, зокрема нею не дотримано 8-метрову протипожежну відстань, і фактично відстань між будинками становить 5,35 м.

На підставі заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, що подана в суд 24 жовтня 2017 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 здійснювати продовження будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

07 березня 2018 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду 350000 гривень.

В обгрунтування цієї вимоги ОСОБА_1 зазначила, що внаслідок зупинення будівництва відбувається часткова руйнація і знищення будівлі та будівельних матеріалів, які використані в процесі будівництва, у тому числі цегли, балок перекриття, перемичок, панелей, водостічних труб тощо.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову та зобов'язано ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести 80000 гривень на депозитний рахунок суду.

28 березня 2018 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про скасування ухвали від 25 жовтня 2017 року та ухвали від 16 березня 2018 року.

Заява мотивована тим, що в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення ОСОБА_3 не внесла ніяких коштів на депозитний рахунок суду, що відповідно до вимог ЦПК Украни є підставою скасування забезпечення позову, і, як наслідок, зустрічного забезпечення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування ухвали від 25 жовтня 2017 року та ухвали від 16 березня 2018 року суд першої інстанції виходив з того, що оскарження ухвали, якою задоволено заяву про зустрічне забезпечення позову, зупиняє її виконання, така ухвала підлягає до виконання з дня набрання нею законної сили, тобто після її перегляду в апеляційному порядку та залишення без змін ухвали, якою задоволено заяву про зустрічне забезпечення.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону та не грунтується на матеріалах справи.

Згідно ч.1,2 ст. 149, ч.1 ст.152, ч.7ст.153,ч.6 ст.154 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви, одночасно з пред'явленням позову, після відкриття провадження у справі. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що питання про зустрічне забезпечення вирішується ухвалою про забезпечення позову, коли заява про забезпечення позову та питання зустрічного забезпечення вирішується одночасно так і ухвалою про зустрічне забезпечення, якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно положень глави 10 ЦПК України "Забезпечення позову" зустрічне забезпечення - по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Цей інститут цивільного процесу є безумовним прогресом для всієї системи забезпечувальних заходів. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів. Метою цього інституту є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що положення ч.10 ст. 153 ЦПК України про те, що оскарження ухвали про забезпечення позову, у якій згідно ч.7 цієї статті вирішується також питання зустрічного забезпечення, не зупиняє її виконання, поширюється також і на ухвалу про зустрічне забезпечення, яка постановляється відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 154 ЦПК України після постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 8, 10 ст. 154 ЦПК України строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Встановлено, що в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення ОСОБА_3 не внесла коштів на депозитний рахунок суду, а тому колегія суддів вважає, що дана обставина є підставою скасування забезпечення позову, і, як наслідок, зустрічного забезпечення.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п.2 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про скасування ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року про забезпечення позову та ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року про зустрічне забезпечення позову задовольнити.

Скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року про забезпечення позову та ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні незавершеним будинком

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв"язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 352 грн.40 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 8 травня 2018 року.

Головуючий - Ходоровський М.В.

Судді - Загорський О.О.

Щавурська Н.Б.