Справа № 496/4675/17
Провадження № 2/496/205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Горищенко К.І.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,000 гектарів, розташовану на території Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 19 травня 2003 року, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що йому згідно розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 21 лютого 2003 року № 104/2003 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,000га на території Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Внаслідок звернення позивача до відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, рішенням державного кадастрового реєстратора Біляївского Відділу ГУ ДЗК в Одеській області №РВ-017 від 27.10.2017 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що згідно Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за ним не зареєстровано державний акт про право власності на земельну ділянку. Оскільки відділ у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не визнає право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку та відмовляє у внесенні відповідних відомостей, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач та його представник в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 21 лютого 2003 року № 104/2003 позивачеві передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,000 га на території Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). На підставі вищезазначеного розпорядження на ім'я ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 89 (а.с. 7).

Згідно рішення відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 16), відповідно наявних у відділі у Біляївському районі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за громадянином ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,000 га, що не відповідає інформації у наданій документації із землеустрою. Вказані обставини підтверджуються копіями аркушів Книги записів реєстрації державних актів на право власності №№ 89,90 (а.с. 13-15). У зв'язку з вказаними порушеннями ОСОБА_2 позбавлений права належним чином зареєструвати право власності на земельну ділянку.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, у державному акті на зазначену земельну ділянку серії НОМЕР_1 який знаходиться у позивача, зазначено, що державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 89 (а.с. 7), а у державному акті серії НОМЕР_1 який знаходиться у відділі у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, завірена копія якого надана позивачу, вказано, що державний акт зареєстрований в цій же Книзі за № 90 (а.с.40-41).

Але, як вбачається з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян (а.с. 13-14), за номерами 89, 90 зареєстровані державні акти не на ім?я ОСОБА_2, а на інших громадян.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Факт належності ОСОБА_2 на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,00 га, що розташована на території Кам?янської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується наступними доказами: копією державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_1 від 19 травня 2003 року, виданого Біляївською районною Державною адміністрацією (а.с. 7), копією акту про передачу та прийом земельної ділянки /паю/ в натурі від 22.11.2002 року (а.с.8), копією ситуаційної схеми як додатку до акту встановлення меж в натурі земельної ділянки від 22.11.2002 року (а.с.9).

Вищезазначені докази в сукупності доводять, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 4,000 га, що розташована на території Кам?янської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 21 лютого 2003 року № 104/2003, таким чином позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 4,000 га, що розташована на території Кам?янської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 05 травня 2018 року.

Суддя О.І. Трушина