Дата документу 03.05.2018
Справа № 501/13/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року

Іллічівський міський суд

Суддя Максимович Г.В.

Секретар Самойленко Т.О.

Справа №501/13/18.

Заявник: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВІЕйБІ БАНК».

Вимоги заявника: визнати рішення старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №51999982 від 27.11.2017р. неправомірними;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №51999982 від 27.11.2017р.;

-зобовязати старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження №51999982 щодо примусового виконання виконавчого листа №501/4066/15-ц від 24.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВІЕйБІ БАНК» боргу в розмірі 12 537,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБІ БАНК» скаргу обґрунтовує тим, що старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 поверхнево підійшов до виконання своїх обовязків щодо примусового виконання виконавчого листа №501/4066/15-ц від 24.02.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВІЕйБІ БАНК» боргу в розмірі 12 537,78 грн. Передчасно, не використавши всіх наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» прав, а саме:

- у разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

-вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

-у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням,звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням;

-у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини,

повернув стягувану виконавчі документи.

Представник ПАТ «ВІЕйБІ БАНК», старший державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не прибули.

Ч.2 ст.450 ЦПК ЦПК України передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Чорноморського міського управління юстиції в Одеській області Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 27.11.2017р., на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження), було повернено стягувану виконавчий лист №501/4066/15-ц, виданий 24.02.2016р. Іллічівським міським судом Одеської області (а.с.3).

Постанову по повернення виконавчого документу стягувачу від 27.11.2017р. державний виконавець обгрунтував тим, що джерела отримання доходів у ОСОБА_2 відсутні, відкритих рахунків у установах банку не виявлено, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, нерухоме майно за боржником не зареєстроване, під час здійснення перевірки майнового стану боржника за адресою проживання було встановлено, що майно в боржника, на яке можливо звернути стягнення відсутнє, на майно боржника був накладений арешт.

Ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

П.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень…

Ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

П.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ч.5 ст. ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи, що державним виконавцем виконавчий лист №501/4066/15-ц, який виданий 24.02.2016р. Іллічівським міським судом Одеської області був повернений стягувану у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, що підтверджується постановою від 27.11.2017р., в якій перелічені вжиті державним виконавцем заходи, щодо виконання рішення суду, то суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», а тому скарга не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що звертатися до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника- фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням є правом а не обовязком державного виконавця.

Керуючись ст.447-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Публічному акціонерному товариству «ВіЕйБі Банк» відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя