АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3962/2018 Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Коваль Любові Леонідівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», особа, рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: заступник начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Юлія Михайлівна, заінтересована особа: ОСОБА_5 на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 27.02.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 2604/14588/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва за заявою АТ «Родовід Банк» про стягнення на користь банку з боржника ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором.

04.10.2016 року було відкрито виконавче провадження № 52472957 по виконанню виконавчого листа №2604/14588/12.

04.09.2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за ВП № 52472957 від 29.05.2017 року, винесену заступником начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ШереметЮ.М.

Банк вважає, що заступником начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. порушено вимоги ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: вона не здійснила усі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного банк просив суд:

- скасувати постанову заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ШереметЮ.М. від 29.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №52472957 та постановити ухвалу про задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», особа, рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: заступник начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Юлія Михайлівна, заінтересована особа: ОСОБА_5 на бездіяльність державного виконавця.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ПАТ «Родовід Банк» Коваль Л.Л. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу банку.

Зазначає, що заступником начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів у виконавчому провадженні №52472957 по примусовому виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь банку кредитної заборгованості, а тому оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно та неправомірно.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходамипримусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця при поверненні виконавчого документа відповідали вимогам закону.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23 вересня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2604/14588/12 про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 107 454 грн. та судовий збір в розмірі 1074 грн. 54 коп.

04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2604/14588/12, виданого 23 вересня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем були направлені запити до Головного управління Держземагенства у Київській області щодо надання інформації про наявність земельних ділянок, зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_5; територіального сервісного центру № 8045 Регіонального сервісного центру МІС в м. Києві щодо надання інформації про наявність транспортних засобів, зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_5; Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо надання інформації про цінні папери ОСОБА_5

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що згідно отриманих відповідей, будь-якого майна, на яке можна звернути стягнення, за боржником ОСОБА_5 не зареєстровано.

22 травня 2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою місця проживання боржника ОСОБА_5, проте майна боржника, на яке можливо було б звернути стягнення, виявлено не було.

29 травня 2017 року заступником начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення з правом повторного пред'явлення протягом трьох років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 ЦПК України виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, про вчинення державним виконавцем всіх можливих виконавчих дій, спрямованих на розшук майна боржника та встановлення його майнового стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Посилання апелянта на те, що державним виконавцем не вчинено всіх дій, спрямованих на виконання рішення суду, а саме не вчинено проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника, не виявлено чи перебуває боржник у шлюбі, чи не отримувалася ним спадщина, не заборонено виїзд за кордон, не може бути прийнято до уваги, оскільки для вчинення зазначених дій державним виконавцем необхідні спеціальні умови , зокрема, злісне ухилення боржника від виконання рішення суду, яке в діях ОСОБА_5 не встановлено. Державний виконавець відвідував помешкання боржника, який добровільно відкрив двері, про що складено акт, а тому необхідності у примусовому проникненні до житла не було.

В разі прийняття спадщини боржником у вигляді нерухомості, про це мала б місце відмітка у реєстрі речових прав, в якому зазначено, що будь-яке майно за боржником не значиться.

Враховуючи наведене, а також те, що всі дії, передбачені ст.. 10 Закону України «Про виконавче провадження , державним виконавцем виконані, доводи апеляційної скарги, не заслуговують на увагу.

Разом з тим, матеріали справи містять відомості, надані відповідними державними органами, згідно запитів державного виконавця, де зазначено про відсутність у боржника земельних ділянок, будь-якого нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення, транспортних засобів.

При цьому, за правилом ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За таких обставин, суддею першої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Коваль Любові Леонідівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, однак, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 11 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: