Справа № 500/1240/17
Провадження № 2-з/500/59/18
УХВАЛА

07 травня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Грубіян Л.І.

при секретарі: Іванової Л.П.

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у підготовчому відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та витребування майна із чужого незаконного володіння.

03.05.2018 року на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, а саме зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 передати на відповідальне зберігання 1/10 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Авраамівська, 57, кут вул. Пушкіна, 50, площею, 45,5 кв.м. третій особі ОСОБА_4. Заява обґрунтована тим, що оспорюваний договір оренди укладено ОСОБА_2 після скасування судового рішення про визнання за ним права власності на об'єкт оренди.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не

є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що призводить до незворотних наслідків.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2017 року, яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від.17.04.2018 року було заборонено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» користуватися 1/10 частиною будинку №57 по вул. Авраамівська кут вул. Пушкіна, № 50 в м. Ізмаїлі, площею, 45,5 кв.м. та було зобовязано ТОВ «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» передати на відповідальне зберігання наведене приміщення ОСОБА_4, суду не надано доказів, чи виконана вищевказана ухвала суду.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника викладені у заяві про забезпечення позову є передчасними , так як вже мається чинна ухвала суду про передачу на відповідальне зберігання ОСОБА_4 1/10 частиною будинку №57 по вул. Авраамівська кут вул. Пушкіна, № 50 в м. Ізмаїлі, площею, 45,5 кв.м.

Стосовно ОСОБА_6 - ця особа не є стороною по даній справі, тому суд не вправі її в будь-чому зобовязувати.

Таким чином, враховуючи характер та зміст заявлених вимог по забезпеченню позову, які частково вже задоволено ухвалою суду, про примусове виконання позивач не зверталась, суд вважає, що заява про забезпечення позову, є передчасною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149150, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_7