Справа № 199/7007/17
РІШЕННЯ

Іменем України

12.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом,треті особи: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, Амур-Нижньодніпровська районна в місті Дніпрі рада,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилалась на те, що після смерті її дядька ОСОБА_5 02 серпня 2016 року, відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Куликовська, будинок №7 (раніше вул. Наносна, будинок, 5). Вказаний будинок належав спочатку її діду, ОСОБА_6, який помер 10 липня 1967 року. Спадщину у вигляді будинку прийняли його дружина, ОСОБА_7, та діти ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ( після шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_9 (мати позивача). Після смерті матері, ОСОБА_7, померлої 18.11.1988 року, спадщину фактично прийняв її дядько, ОСОБА_5

Після його смерті, у встановленим термін, позивачем подана заява до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, 21.08.2017 року позивач отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що в матеріалах інвентарної справи міститься рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради №228/5 від 19.07.2002 року «Про зміну ідеальних часток поміж співвласниками у домоволодінні по вул. Куликовській, 7», але, яка саме частка належить спадкодавцю - ОСОБА_6 після зміни ідеальних часток в домоволодінні, не вказано, частка потребує приведення до відповідності. Також однією з причин відмови є те, що спадкоємцем не подано документи, що підтверджують ступінь споріднення між ОСОБА_6 (спадкоємцем) та його дружиною ОСОБА_10. У звязку з цим, позивач не можє реалізувати своє право на спадкове майно.

У звязку з цим позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є подружжям, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті дядька, ОСОБА_5 та після смерті матері, ОСОБА_8 право власності на 37/100 частини домоволодіння №7 по вул. Куликовській в м.Дніпрі.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судових засіданнях не заперечували проти позову.

Представник відповідача Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу допитавши свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що за життя діду позивача, ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 червня 1949 року належала 1/3 частинабудинку № 5 вул. Наносній в м. Дніпропетровську. Згідно рішення виконкому АНД районної ради м. Дніпропетровська №232 від 11 лютого 1958 року нумерація будинку змінена з №5 на №7. На підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №781 від 14 листопада 1974 року відбулася зміна назви вулиці Ноносної на Куликовську. Згідно акту ідеальних часток, складеного 26.02.2002 року та затвердженого начальником КП «ДМБТІ», ОСОБА_6, згідно договору купівлі-продажу від 25.07.1949 року належить 1/3 частка домоволодіння, а фактично у нього знаходиться у житловому будинку частина, що складає 37/100 частин домоволодіння.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 є дідусем позивача, ОСОБА_7 є її бабусею та вони є подружжям. Однак документи, що підтверджують родинність, не збереглися. В ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було двоє дітей: донька мати позивача ОСОБА_8 та син дядько позивача ОСОБА_5. ОСОБА_13 народилась, згідно свідоцтва про народження відділу актів цивільного стану міського ЗАЦС м. Липецька Воронезької області №504069 від 22.02.1938 року - 18 лютого 1938 року. У свідоцтві про народження ОСОБА_8 вказано батьків, а саме батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7. Дядько позивача - ОСОБА_5 народився, згідно свідоцтва про народження відділу актів цивільного стану міського ЗАЦС м. Липецька Воронезької області серія РА №171093 від ЗОЛ 1Л943 року - 27 листопада 1943 року. У свідоцтві про народження вказано його батьків, а саме батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7.

Згідно з вимогами ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Родинні відносини між бабусею позивача ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_6 підтверджуються свідоцтвом про народження матері позивачки ОСОБА_8, та дядька ОСОБА_14, де батьками записано дідуся та бабусю.Про те, що бабуся ОСОБА_15 та дідусь ОСОБА_6 були подружжям також в судовому засіданні підтверджено свідками.

ОСОБА_6 помер 10 липня 1967 року, після смерті останнього спадщину у вигляді частини вказаного будинку фактично прийняли дружина спадкодавця ОСОБА_7, та діти: ОСОБА_5 (дядько позивача) та ОСОБА_5 (в шлюбі ОСОБА_8) ОСОБА_9 ( мати позивача), оскільки на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем у спадковому майні, що підтверджено поясненнями свідків. Частки спадкоємців у спадковому майні стали складати по 37/300 частини житлового будинку №7 по вулиці Куликовській в м. Дніпропетровську кожного.

Після смерті ОСОБА_7, яка померла 18 листопада 1988 року, спадщину прийняв син ОСОБА_5, який постійно проживав разом зі спадкодавцем, та фактично вступив в управління спадковим майном. Таким чином, його частка у спадковому спірному майні стала складати 74/300 частини.

Дядько позивача - ОСОБА_5 помер 02.08.2016 року. Після його смерті спадкоємцем другої черги була мати позивача - ОСОБА_8, але вона спадщину у встановлений законом строк не прийняла. Так, позивач, як спадкоємець пятої черги після смерті дядька ОСОБА_5, спадщину у вигляді 74/300 частини спірного будинку прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори в установлений законом строк.

ОСОБА_8, мати позивача, померла 20.05.2017 року. Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та спадщину у вигляді 37/300 частин спірного будинку прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори в установлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню, а саме суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є подружжям, також за позивачем підлягає визнанню в порядку спадкування за законом після смерті дядька, ОСОБА_5 право власності на 74/300 частини домоволодіння №7 по вул. Куликовській в м.Дніпрі та право власності порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_8 на 37/300 частини домоволодіння №7 по вул. Куликовській в м.Дніпрі.

В порядку розподілу судових витрат та згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266, 315 ЦПК України, ст.ст. 1258, 1261, 1265, 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом,треті особи: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, Амур-Нижньодніпровська районна в місті Дніпрі рада,- - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_16, померлий 10 липня 1967 року, та ОСОБА_7, померла 18 листопада 1988 року, були подружжям.

Визнати за ОСОБА_1 (місто Дніпро, вулиця Василя Макухи,6/35, РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті дядька, ОСОБА_5, померлого 02 серпня 2016 року, право власності на 74/300 частини домоволодіння № 7 по вулиці Куликовській в м. Дніпрі.

Визнати за ОСОБА_1 (місто Дніпро, вулиця Василя Макухи,6/35, РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_8, померлої 20 травня 2017 року, право власності на 37/300 частин домоволодіння № 7 по вулиці Куликовській в м. Дніпрі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя