05.04.2018 Єдиний унікальний номер 205/6011/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 рокум. ДніпроСправа № 205/6011/15-ц
2/205/304/18

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Мовчана О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

представники: від позивача ОСОБА_2, від відповідача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь вартість спричинених збитків у розмірі 10 395,76 грн., що утворились в наслідок протиправних дій відповідача. Позовна заява мотивована тим, що під час проведення представниками позивача технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 6/56, що проводилась 06.10.2014р., виявлено самовільне підключення після відключення поза приладом обліку, фаза з клеми ввідної магістралі в щитовій підєднана поза приладом обліку через автомат, електроенергія споживається, але приладом обліку не враховується.

Відповідачем надані суду заперечення та додаткові пояснення, у яких він посилаючись на закінчення терміну дії договору на споживання електроенергії між ним та позивачем, розбіжність у встановленому лічильнику та вказаному у акті порушення, а також на те, що він самовільно не підключався до мережі, оскільки прилад обліку знаходиться у підїзді будинку та за його технічний стан відповідає позивач, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Також зазначив, що не підписував акт про порушення Н № 103575 від 06.10.2014р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях та додаткових поясненнях, проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Згідно з ст.3 Закону України Про електроенергетику відносини, повязані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 р. за № 1357 (далі Правила).

Під час проведення представниками позивача технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 6/56, що проводилась 06.10.2014р., працівниками позивача виявлено самовільне підключення після відключення поза приладом обліку, фаза з клеми ввідної магістралі в щитовій підєднана поза приладом обліку через автомат, електроенергія споживається, але приладом обліку не враховується.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За таких обставин суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що дія договору на споживання електроенергії скінчилась ще 2006р., як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки відсутність договору з позивачем не позбавляє відповідача обовязків, повязаних з отриманням послуг з електропостачання, тобто як споживача таких послуг.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016р. №6-2951цс15.

Відповідно до п.42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Керуючись п.53 Правил представники позивача в присутності ОСОБА_1 06.10.2014р., склали акт Н № 103575 про вищевказане порушення (а.с.7), в якому відповідач власноручно розписався, будь-яких заперечень, щодо факту самовільного підключення на зазначив.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він не підписував зазначений акт, оскільки у судовому засіданні йому розяснювалось право звернутись до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи. Проте позивач таким правом не скористався та всупереч вимогам ст.81 ЦПК України не довів даної обставини.

29.10.2014р. відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення № Н № 103575 від 06.10.2014р., якою встановлено правомірність його складення та відповідно до п.3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ 04.05.2006р. № 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. № 782/12656 (надалі Методика), проведено розрахунок вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, за період з 01.06.2014р. по 06.10.2014р. на суму 10 395,76 грн. (а.с.6).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і без приладів обліку.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він не знає, хто підключив його квартиру до електромереж після відключення, як на підставу звільнення його від відповідальності за таке підключення, оскільки саме споживач електроенергії несе відповідальність за її споживання поза обєктом обліку електроенергії.

Окрім того, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у договорі на споживання електричної енергії від 2003 року вказано номер лічильнику електроенергії СОИ 0416312, а в акті про правопорушення зазначено НІК 2102-01 № 5220274, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки як вбачається з особової картки, заведеної за адресою проживання відповідача, старий лічильник електроенергії у 2012 році було замінено лічильником НІК 2102-01 № 5220274 (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідачем завдані збитки позивачу, які на день розгляду справи не відшкодовані, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.526, 1166 ЦК України, ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.п.42, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року №1357, ст.526, 1166 ЦК України, ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22; код 23359034) до ОСОБА_1 (49018, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) про відшкодування збитків задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (рахунок № 1038 в ОПЕРО філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»; МФО 305482) 10395,76 грн. (десять тисяч триста девяносто пять гривень 76 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (р/р № 260052757 ПАТ «ПУМБ»; МФО 334851, ІПН 26) судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2018р.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4