Справа № 570/5310/14-ц
Номер провадження 2-п/570/6/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Дзюбишиної І.Ю.

представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22.12.2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22.12.2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі. В обґрунтування вимог заявник зазначає, що він не зміг з'явитися до суду на розгляд справи з поважних причин через хворобу. Потім він змінив адресу, і в послідуючому про жодне судове засідання він не повідомлявся. Також зазначає, що суд не врахував, що заявник має інвалідність, а тому частина будинку, яка йому виділена у власність, не враховує його інтереси. Також звертає увагу, що висновок експерта є неповним та неточним. Для прийняття рішення про розподіл майна у суду не було всіх належних підстав, оскільки сільська рада не погоджувала такий розподіл. За таких обставин просить суд скасувати заочне рішення суду та призначити розгляд справи у загальному порядку.

В судовому засіданні заявник надав суду пояснення з приводу поданої ним заяви. Додатково подав письмовий виступ. Наголошує, що про розгляд справи він не був належним чином повідомлений. Не пояснив, чому не повідомив суд про зміну свого місця проживання, куди суд міг би надсилати повістки. Додав, що в частину судових засідань не прибув через перебуванні на лікуванні. Копію рішення він отримав у суді, після чого відразу звернувся з заявою про його перегляд. На даний час він не користується тією частиною будинку, яка була йому виділена. Вважає проведений поділ несправедливим (він отримав меншу частину будинку). На питання позивачів про те, навіщо скасовувати рішення, яке вже фактично виконане, відповів, що «майно не буде ні йому, ні позивачам», оскільки не вважає позивачів спадкоємцями після смерті їх батька, який приходиться заявнику братом. Просить зважити на численні доводи, які слугують, як на думку заявника, підставою для скасування заочного рішення суду.

Представники заявника також вважають, що слід скасувати заочне рішення суду з наведених вище підстав.

Позивачі та їх представник вважають, що немає підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 Зазначають, що заявник не повідомив суд про зміну свого місця проживання, хоча це входило у його обов'язки. Надані суду медичні довідки приймалися до уваги, і суд відкладав судові засідання на інші дати. Відповідач 14 разів не з'явився на виклики до суду, останні два рази він повідомлявся про розгляд справи шляхом оголошення про виклик до суду через друковані засоби масової інформації. Відповідач не надав суду доказів того, що висновок експерта про розподіл будинку є неповним чи неточним, чи суперечливим. Суд врахував, що оскільки позивачів є двоє, то їм була виділена частина будинку, до складу якої входять дві кімнати (52 % частини будинковолодіння), а відповідачеві виділена частина будинку з однією кімнатою, що складає 48 % частини будинковолодіння. Вважають, що таким чином права особи не були порушені. При прийнятті рішення суд в повному обсязі дослідив справу, та прийняв законне рішення. Тому просять відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що наявні підстави для залишення поданої заяви без задоволення, зважаючи на наступне.

13 червня 2014 року Рівненським районним судом Рівненської області прийняте заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі.

Суд прийняв рішення визнати за ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2.) право власності на 1/2 частину ідеальної частки будинковолодіння, а фактично 52 % частини будинковолодіння (по 26 % будинковолодіння за кожним) АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3), виділивши їм в натурі майно згідно до висновку № 8303-8304 судової інженерно-технічної експертизи від 16.05.2016 року, варіант розподілу І, перший співвласник (синій колір на схемі розподілу):

●кімнату 1-4 площею 19,6 квадратних метрів;

●коридор 1-5 площею 5,2 квадратних метрів;

●кімнату 1-6 площею 16,2 квадратних метрів;

●веранду а1 (коридор 1-8) площею 3,0 квадратних метрів;

●ганок (сходи а3);

●сарай (Б),

що складає 52 % будинковолодіння;

а вбиральню (літ. Д), огорожу (№1), ворота (2), питний колодязь (літ. Г) залишити у спільному користуванні.

Також суд прийняв рішення визнати за ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4.) право власності на 1/2 частину ідеальної частки будинковолодіння, а фактично 48 % частини будинковолодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3), виділивши йому в натурі майно згідно до висновку № 8303-8304 судової інженерно-технічної експертизи від 16.05.2016 року, варіант розподілу І, другий співвласник (синій колір на схемі розподілу):

●коридор 1-1 площею 8,7 квадратних метрів;

●кухню 1-2 площею 18,3 квадратних метрів;

●кімнату 1-3 площею 14,2 квадратних метрів;

●веранду а (коридор 1-7) площею 4,2 квадратних метрів;

●погріб (Пг/А-1);

●ганок (сходи а2);

●сарай-гараж, літню кухню (В),

що складає 48 % будинковолодіння;

а вбиральню (літ. Д), огорожу (№1), ворота (2), питний колодязь (літ. Г) залишити у спільному користуванні.

ОСОБА_5 була присуджена компенсація за нерівність часток при розподілі майна; та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заочне провадження відповідно до ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення.

Таким чином, заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

При розгляді справи судом були дотримані норми щодо порядку постановлення заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, скасуванню заочного рішення суду передує дві обставини:

1. Поважні причини відсутності відповідача на судовому засіданні.

2. Докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Однак такі твердження не відповідають дійсності.

Суд у встановленому законом порядку повідомляв відповідача про день, час та місце розгляду зазначеної цивільної справи у порядку, що передбачений ст. ст. 74, 76 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на час розгляду справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України судові (в редакції, що діяла на час розгляду справи) виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) у разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Судом було здійснено 14 викликів відповідача до суду. Останні два - через оголошення в газеті «Вісті Рівненщини». Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи.

Відповідач заявляє, що він змінив адресу місця проживання. Проте нова адреса не була повідомлена суду, хоче це входило до прямих обов'язків відповідача.

Тобто судом не було порушено норм чинного законодавства України щодо виклику осіб до суду.

Сам по собі факт неприбуття відповідача у судове засідання за відсутності заяви про відкладення розгляду справи через неможливість явки до суду з поважних причин та надання доказів наявності таких причин не може свідчити про поважність причин неявки до суду.

Надалі судом звертається увага на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Вищезазначені факти у своїй сукупності свідчать про те, що зі сторони відповідача наявні зловживанням процесуальними правами, які явно спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи та перешкоджання виконанню судового рішення.

Проте суд зважає на необхідне прийняти рішення по суті заяви, не застосовуючи наслідки, що передбачені у випадку зловживання процесуальними правами.

Заявник зазначає про те, що висновок експерта є неповним та неточним; не враховує особливі потреби заявника. Проте, починаючи з 15.12.2017 року заявник мав можливість замовити висновок експертизи, надати його суду, і таким чином довести свої аргументи належними доказами. Наразі доводи заявника нічим не підкріплені.

Заявник не зазначив про докази, які є новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення), і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На питання позивачів про те, навіщо скасовувати рішення, яке вже фактично виконане, заявник відповів, що «майно не буде ні йому, ні позивачам», оскільки не вважає позивачів спадкоємцями після смерті їх батька, який приходиться заявнику братом.

Європейській Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що відповідач домагається перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій може реалізувати одне з таких повноважень: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення не були встановлені підстави для її задоволення.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 287, ст. 259 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22.12.2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі - залишити без задоволення.

Оскільки заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, то заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України - апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складене 09.05.2018 р.