Справа № 170/450/17 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н.В.
Провадження № 22-ц/773/456/18 Категорія: 24 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Федонюк С.Ю.,

суддів Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

учасники справи:

позивач ПАТ «Шацьке РТП»,

відповідач ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Шацьке ремонтно-транспортне підприємство" до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Шацьке ремонтно-транспортне підприємство" на рішення Шацького районного суду Волинської області від 06 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_3 «Шацьке РТП» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, який мотивовано тим, що 01.10. 2013 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з прибирання, за яким відповідач зобовязався особисто надати обумовлені договором послуги з прибирання, ціна яких становила 14 000 грн щомісяця. Позивач покликався на те, що ОСОБА_1 не виконав зобовязання, визначені у договорі, позивач ці послуги не отримав, проте оплатив їх у розмірі 37 900 грн., а тому просив суд стягнути з відповідача грошові кошти, отримані ним за невиконаним договором про надання послуг з прибирання в сумі 37 900 грн на підставі вимог ст.901 ЦК України та судові витрати.

Рішенням Шацького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2018 року в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, позивач 15 березня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, які мають значення для справи, не врахував докази, що свідчать про невиконання відповідачем умов договору, а також, що ОСОБА_1 на час укладення договору як ФОП перебував у стані припинення підприємницької діяльності і у нього було відсутнє право на вид діяльності щодо надання послуг з прибирання, а тому позов слід задовольнити і стягнути отримані кошти з відповідача, який не виконав належним чином умови договору.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.8 ст.1 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30 березня 2018 року розгляд справи був призначений в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно із нормами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суду апеляційної інстанції 25.04.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, з якого вбачається, що до реєстру внесено реєстраційний запис за № 9 щодо актового запису № 22 від 09 березня 2018 року про смерть 04 березня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим 09.03.2018 року реєстратором Шацького райвідділу ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області видано свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 215314.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08.05.2018 року відмовлено в заяві позивача ОСОБА_3 «Шацьке РТП» про зупинення провадження у даній справі до залучення до справи правонаступників відповідача.

Відповідно до норм ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із нормами п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.3 ст.377 ЦПК України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи сторони у спорі чи припинення юридичної особи сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які були б достатніми для підтвердження наявності викладених у позові обставин, що підлягають доказуванню. Суд при цьому врахував, що вироком суду було стягнуто за цивільним позовом з бувшого директора ОСОБА_3 «Шацьке РТП» ОСОБА_4, який засуджений за ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України, за те, що незаконно уклав договори про надання послуг та видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме акти виконаних робіт, майнову шкоду на загальну суму 135900 грн., з яких 37900 грн., сплачених ОСОБА_1

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що 01.10.2013 року між ОСОБА_3 «Шацьке РТП» в особі директора ОСОБА_4 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з прибирання.

Згідно з умовами даного договору виконавець зобовязується виконати послуги з прибирання обєктів замовника від забруднень, а замовник зобовязується їх прийняти і оплатити. Предметом договору є надання послуг з прибирання згідно з додатком №1, що є невідємною частиною договору. На прохання замовника виконавець може виконувати інші додаткові послуги, що не передбачені додатком №1 до договору. Ціна послуг з прибирання обєктів становить 14 000 грн. щомісяця. Факт виконання договірних зобовязань виконавця підтверджується актом виконаних робіт, який складається і підписується сторонами один раз на місяць. Строк дії договору з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року. Додатком №1 до договору визначено, що обєктом прибирання є територія ОСОБА_3 «Шацьке РТП», розташована у смт. Шацьк Шацького району Волинської області по вул. 50 років Перемоги, 6. Вказано види прибирання ручне прибирання території, періодичність прибирання щоденно (а.с. 146-150).

31 жовтня 2013 року, 29 листопада 2013 року та 31 грудня 2013 року сторонами було підписано відповідні акти виконаних робіт (а.с. 10-12).

На виконання умов договору та на підставі актів виконаних робіт позивач перерахував відповідачу грошові кошти на загальну суму 37900 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 21.10.2013 р., 28.10.2013р., 18.11.2013р , 11.11.2013 р. та 09.12.2013 р .

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 04.09.2015 року було внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормами частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як визначено в частині першій статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями частини 1 статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Однак, пунктом 8.3 договору про надання послуг з прибирання від 01.10.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 «Шацьке РТП» та ОСОБА_1, передбачено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та обовязки за договором третій стороні без попередньої письмової згоди на це іншої сторони (а.с.7).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору.

Як передбачено ст. 621 ЦК України, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 4, 6, 7 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов»язковою для суду.

Вироком Шацького районного суду Волинської області від 17 листопада 2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України (а.с. 151-169).

Зі змісту вироку видно, що 10.04.2013 року внесено до реєстру рішення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, 17.10.2013 року внесено рішення про відміну власного рішення щодо припинення підприємницької діяльності, а 25.102013 року проведено державну реєстрацію змін до відомостей про ФОП і доповнено видом діяльності 81.29 «інші види діяльності з прибирання». Отже, на час підписання договору підприємець перебував у стадії припинення підприємницької діяльності, а тому не мав права як підприємець укладати вказаний договір.

Вказаним вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_3 «Шацьке РТП» про стягнення з ОСОБА_4 перерахованих за договором від 01.10.2013 року ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 37 900 грн., і вказані кошти стягуються виконавчою службою з ОСОБА_4 в примусовому порядку. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 (як директор товариства на час виникнення спірних правовідносин), діючи умисно з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, підписав договір про надання послуг з прибирання, видавав завідомо неправдиві акти виконаних робіт, отже внаслідок його кримінально-караних дій товариство здійснювало оплату за договорами позивача з фізичними особами-підприємцями, які вступали у договірні відносини з ним, в тому числі і з ОСОБА_1

Таким чином, завдані ОСОБА_3 «Шацьке РТП» збитки у сумі 37900 грн., понесені внаслідок неправомірних дій бувшого директора ОСОБА_4, що підтверджено вироком суду, стягнуті з винного і підстав для стягнення цієї ж суми із ОСОБА_1 немає.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, тому рішення є законним і обґрунтованим, постановленим із дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Шацьке ремонтно-транспортне підприємство" залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді