Справа № 128/1615/16-ц
УХВАЛА

04 травня 2018 року м.Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Саєнко О.Б. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 «про визнання правочину недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр МВС у Вінницькій області, -

ВСТАНОВИВ:

З 07 квітня 2016 року в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2016 року відкрито провадження по даній справі.

03.05.2018 року, через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_2 продано заяву про відвід головуючої судді Саєнко О.Б. по даній цивільній справі, яка обґрунтована тим, що 07 лютого 2018 року суддею Саєнко О.Б. було прийнято заяву про збільшення позовних вимог від 07 лютого 2018 року у даній цивільній справі, про що постановлено відповідну ухвалу.

Вказує, що 02.05.2018 р., до відкриття судового засідання, яке мало розпочатися о 09.30 год. головуюча суддя Саєнко О.Б. у залі судових засідань, в присутності представника адвоката ОСОБА_2, в присутності відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_3 вступила у поза процесуальні відносини, а саме здійснила діалог з представником відповідача ОСОБА_3, - адвокатом ОСОБА_6, у якому суддя Саєнко О.Б. на запитання адвоката ОСОБА_6, як ми будемо далі слухати справу, чи з підготовчого судового засідання, чи продовжимо розгляд справи по суті, відповідала, що на її думку справу, необхідно продовжити слуханням по суті, оскільки єдиної практики у судах апеляційної інстанції з цього приводу немає, і вона як суддя, буде проводити подальші слухання, в режимі судового засідання, поки не буде відпрацьована інша практика. Далі адвокат ОСОБА_7 запитав судді Саєнко О.Б.: як бути із заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог, яка була подана 07 лютого 2018 року? Суддя запропонувала представнику відповідача адвокату ОСОБА_7 дати з цього приводу свої заперечення. Далі адвокат ОСОБА_7 у розмові із суддею, повідомив, що в справі є ордер адвоката ОСОБА_2 складений на старому бланку, а тому він є неналежним доказом повноважень адвоката. Суддя запитала, чи буде він про це заявляти, на що адвокат ОСОБА_7 відповів, що поки він утримається від таких дій.

Зазначає, що після відкриття судового засідання 02 травня 2018 року, під фіксацією судового процесу технічними засобами, суддя Саєнко О.Б. запитала представника позивача ОСОБА_2 чи підтримує від свою заяву про збільшення розміру позовних вимог від 07 лютого 2018 року. Адвокат ОСОБА_2 повідомив суду, що якщо він заяву подав, то він її підтримує.

Вказує, що представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_7 висловив свої заперечення, які зводилися до того, що збільшення розміру позовних вимог за ЦПК в редакції від 03 жовтня 2018 року, допускається до закінчення підготовчого засідання, тобто з урахуванням висловленої суддею Саєнко О.Б. думки у діалозі з адвокатом ОСОБА_6, слідувало, що подальше слухання справи буде в режимі судового засідання, оскільки саме про такий подальший порядок розгляду справи висловилася суддя Саєнко О.Б. у розмові з представником відповідача, до відкриття судового засідання, а тому подальші дії судді Саєнко О.Б. у залишенні його заяви без розгляду стали для нього цілком прогнозованими.

Зазначає, що прохання представника позивача ОСОБА_2 суддя Саєнко О.Б. надала йому можливість додатково обґрунтувати свої доводи з урахуванням заперечень представника відповідача, адвоката ОСОБА_6

Вказує, що адвокат ОСОБА_2, повідомив суду про можливість подальшого слухання справи з урахуванням уточнених ним позовних вимог від 07 лютого 2018 року пославшись на розділ XIII Перехідних положень ч. 1 п. 9 ЦПК України, від 03.10. 2017 року, яка набрала чинності з 15 грудня 2018 року, де зокрема йдеться, що суди першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зазначає, що в подальшому суддя Саєнко О.Б. висловилася у принизливій формі на адресу адвоката ОСОБА_2, про недопустимість використання ним позиції судді, до відкриття судового засідання 02.05.2018 року, при спілкуванні з адвокатом ОСОБА_6, маючи на увазі висловлену нею думку про неможливість слухання справи із стадії підготовчого засідання. Свою позицію суддя пояснила тим, що з цього приводу у суддів існують різні думки, а вона як суддя, вважає за необхідне продовжити слухання вказаної справи по суті в режимі судового засідання.

Вказує, що далі суддя Саєнко О.Б. вийшла в нарадчу кімнату для вирішення заяви мого представника адвоката ОСОБА_2 від 07 лютого 2018 року, про збільшення позовних вимог, забувши, що цю заяву вона вже задовольнила своєю ухвалою від 07 лютого 2018 року, що могло статися внаслідок великого завантаження судді.

Зазначає, що по виходу з нарадчої кімнати 02 травня 2018 року, суддя Саєнко О.Б. проголосила вступну та резолютивну частину ухвали Вінницького районного суду, згідно якої заяву його представника ОСОБА_2 від 07 лютого 2018 року, залишено без розгляду.

Вважає, що постановляючи ухвалу суду від 02 травня 2018 року, суддя Саєнко О.Б. не зважила на те, вона своєю ухвалою від 07 лютого 2018 року, постановила прийняти його заяву від 07 лютого 2018 року, про збільшення позовних вимог. Також суддя Саєнко О.Б. при постановленні ухвали суду від 02.05. 2018 року, «забула», що представник відповідача ОСОБА_3, у судовому засіданні 07 лютого 2018 року, не заперечував щодо прийняття судом заяви про зміну предмету позову від 07 лютого 2018 року. Такі дії головуючої судді є непослідовними, оскільки спочатку суддя приймає заяву про уточнення позовних вимог, а в наступному судовому засіданні, після спілкування з представником відповідача поза межами цивільного процесу, виносить ухвалу про залишення його заяви без розгляду.

Вважає, що вищевказанні дії головуючої судді Саєнко О.Б., незважаючи на її авторитет у Вінницькому районному суді, прямо вказують на обставини, які викликають сумнів в її неупередженості та об'єктивності при вирішенні даної справи, тому на його думку такі дії судді, які полягають у висловленні нею своєї правової позиції у поза процесуальних відносинах з представником сторони відповідача недопустимим, неприйнятними та такими, що викликають обґрунтовану недовіру до головуючої судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Згідно ч.8 ст. 40 суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, ознайомившись з заявою про відвід, вважає, що підстави для відводу, передбачені ст. 36 ЦПК України, судом не встановлені.

Зокрема, суддя Саєнко О.Б. не має будь-якої заінтересованості у розгляді цієї справи, крім того твердження щодо упередженості та необєктивності судді є лише припущенням представника позивача ОСОБА_2

Слід також зазначити , що 02.05.2018 року в залі судового засідання до початку судового засідання у даній цивільній справі , дійсно відбулася розмова судді із представником відповідача ОСОБА_6, якого інтересувало питання практики суддів щодо призначення чи не призначення підготовчого судового засідання у справах, які розпочаті розглядом по суті до 15.12.2017 року, оскільки в Перехідних положеннях ЦПК України зазначено , що справи у судах першої інстанцій, по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, про що суддя висловила свою думку зокрема про те, що у вказаному положенні не зазначено, що справа розпочинається розглядом з початку, тому вважає , що у випадку , як по даній справі, справа яка розпочата розглядом по суті, учасники справи надали пояснення , проведена експертиза , підготовче судове засідання не призначається, і це не буде порушенням прав учасників справи, оскільки в порядку доповнення учасники справи мають заявляти клопотання та заяви , і суд має права прийняти докази у справі.

Вказана вище розмова відбувалася у присутності секретаря судового засідання, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, при чому жодних зауважень про поза процесуальні відносини судді з представником ОСОБА_6 з боку представника позивача ОСОБА_2 виказано ним не було , який мовчки слухав розмову.

Вже в ході проведення судового засідання по даній справі, коли суд , як виявилося пізніше в нарадчій кімнаті, помилково, повторно поставив на міркування присутніх учасників справи питання про прийняття заяви представника позивача про зміну підстав позову від 07.02.18 року у цивільній справі, представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти прийняття цієї заяви з підстав того, що на даний стадії позивач вже позбавлений права в порядку ЦПК України змінювати підстави позову. В свою чергу, представник позивача ОСОБА_2 наполягав на прийнятті цієї заяви з підстав того, що суд мав був призначити підготовче судове засідання по даній справі , в якому розглянути питання прийняття такої заяви. На що суд , зробив зауваження представнику позивача ОСОБА_2 , що підло використовувати інформацію яку, він мовчки слухав до судового засідання у розмові з представником позивача ОСОБА_6 і використав під час судового розгляду.

При чому слід зазначити, що при вислуховуванні міркування учасників справи 02.05.2018 року щодо заяви , ніхто з присутніх не повідомив суду , що судом вже вирішено це питання 07.02.2017 року .

Входячи з вище викладеного, хоча, суддя Саєнко О.Б. ні прямо, ні опосередковано не заінтересована в результаті розгляду справи, суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Згідно положень, викладених в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», вбачається , що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід судді, слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст.2,8 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"- закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у позивача є сумніви з приводу об'єктивності судді, - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у позивача, не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді - не має.

Суд враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Згідно п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_8 ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя заявляє самовідвід (за аналогією відвід) в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Судом встановлено, що у представника позивача ОСОБА_2 виникли сумніви в неупередженості судді Саєнко О.Б.

Таким чином, для забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, та на розгляд їх справи поза будь - яким сумнівом для них щодо необ'єктивності та неупередженості складу суду; з метою недопущення сумнівів в обєктивності майбутнього рішення у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви.

За таких обставин суд вважає за необхідне передати матеріали справи до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді, у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.39,40 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Саєнко О.Б. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 «про визнання правочину недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр МВС у Вінницькій області, - задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :