АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3359/18 Справа № 2-234/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2, ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 травня 2012 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 травня 2012 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії залишено без розгляду.

20 березня 2018 року на вказану ухвалу ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій поставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що про постановлення оскаржуваної ухвали вона дізналась в 2018 році і 15 березня 2018 року звернулась до суду із заявою про надання копії ухвали та отримала її.

Посилання апелянта на те, що працівниками місцевого суду протягом понад 5 років чинились перешкоди у отриманні копії оскаржуваної ухвали та у наданні справи для ознайомлення не є доведеними, будь-яких доказів на підтвердження таких доводів до апеляційної скарги не долучено, про існування відповідних доказів в апеляційній скарзі не зазначено. Матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження вказаних вище доводів апелянта.

У зв»язку з викладеним, ухвалою судді апеляційного суду від 02 квітня 2018 року апеляційна скарга залишена без руху та апелянту надано строк для викладення обгрунтування поважності причин порушення строку на апеляційне оскарження, для зазначення або надання відповідних доказів (а.с.21 т.2).

На виконання ухвали апеляційного суду від 02 квітня 2018 року ОСОБА_3 19 квітня 2018 року подано доповнену заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 29.05.2012 року.

Однак, про наявність доказів щодо перешкоджання працівниками місцевого суду в отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали чи ознайомленні з матеріалами справи апелянтом не зазначено; не представлені докази існування фактів звернення позивачки протягом періоду з 29.05.2012 до 15.03.2018 року до місцевого суду із завами про видачу копії оскаржуваної ухвали, про надання справи для ознайомлення чи з будь-якими іншими зверненнями; доказів звернення із скаргами з приводу неправомірних дій працівників місцевого суду апелянтом не надано.

Необхідно звернути увагу, що матеріали справи не містять доказів звернення апелянта у період з 29.05.2012 до 15.03.2018 року до місцевого суду із заявами про ознайомлення з матеріалами справи або отримання копій процесуальних документів, що постановлені у даній справі.

Доводи ОСОБА_3 про те, що з 2000 року вона має хронічне ендокринне захворювання, періодично, зокрема в 2012, 2014 та 2016 роках, проходила медичні обстеження і лікування, - не свідчать про наявність поважних причин надмірного, за тривалістю, порушення строку на апеляційне оскарження.

Про наявність поважних причин суттєвого порушення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду - апелянтом не зазначено.

Згідно матеріалів цивільної справи, провадження у ній було відкрито ухвалою судді місцевого суду від 22.09.2006 року. В листопаді 2007 року апелянт ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом, приймала участь у судових засіданнях місцевого суду, зокрема, 09.02.2012 року (а.с. 248 249 у т. 1). Згідно супровідного листа на а.с. 6 у т. 2 копія оскаржуваної ухвали була направлена сторонам справи, зокрема, апелянту. Матеріали справи не містять доказів звернення апелянта з 29.05.2012 до 15.03.2018 року до місцевого суду із заявами про ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій процесуальних документів тощо.

Суттєвою обставиною є факт оприлюднення оскарженої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.06.2012 року, що підтверджується копією вказаного судового рішення, яка роздрукована із зазначеного реєстру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати права та законні інтереси сторін і суперечити принципу правової визначеності, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України ( п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Згідно ч. 2 ст. 294 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, самий лише факт отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали (від 29.05.2012 року) 15.03.2018 року, після спливу понад п»яти років з часу її постановлення, не є поважною причиною надмірного, за тривалістю, порушення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на значну тривалість пропуску строку, незазначення поважних причин для його поновлення та ненадання доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючисьабз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст.357,358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 травня 2012 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Суддя: Т.П.Красвітна