Провадження № 2/234/339/18
12 березня 2018 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Ющенко С.М.,
за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"
про звернення стягнення на предмет іпотеки
учасники справи:
позивач: ПАТ "ПроКредит Банк", представник позивача - ОСОБА_2
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:
Відповідач письмові заперечення суду не надав.
2. Заяви (клопотання ) учасників справи.
Від представника позивача ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
3. Процесуальні дії у справі
12.03.2018 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом установлено, що 21 квітня 2008 року між Закритими акціонерним товариством «ПроКредит Банк», правонаступником якого є позивач, як кредитодавцем, та ОСОБА_1, як позичальником, укладено рамкову угоду № 103 від 21.04.2008 року, за якою, кредитор на підставі угоди зобовязується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобовязується належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобовязань. Сторони домовились, що загальна сума за договорами (угодами) в межах угоди не повинна перевищувати 250000 доларів США, ліміт строку кредитування 240 календарних місяців, максимальний розмір процентів 40% річних (п.2.2. рамкової угоди)(а.с.6-8).
Так, 21 квітня 2008 року між сторонами укладено договір про надання траншу №10.6112/103. Згідно з п.2.7. договору про надання траншу ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 128000 доларів США шляхом зарахування коштів на його рахунок, строком користування 120 календарних місяців, від дати видачі кредиту включно, з процентною ставкою 13,5 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році для придбання нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Макіївка, вул. Стара Хімкологія, буд. № 2. Повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені графіком в черговості, встановленій рамковою угодою. (а.с. 9-10).
Грошові зобовязання вважаються погашеними з моменту зарахування коштів у розмірі цих зобовязань та у встановленій угодою черговості на відповідний рахунок кредитора, п.7.2 рамкової угоди. Погашення грошових зобовязань здійснюється протягом операційного часу кредитора у день, що визначений кредитними договорами як день настання строку погашення. Якщо цей день не є банківським днем, погашення здійснюється не пізніше наступного за цим днем банківського дня, п. 7.4 рамкової угоди.
У випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом "факт/360" від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з моменту виникнення заборгованості до дати повного її погашення, включно, п. 4.4 рамкової угоди.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до п. 8.2 рамкової угоди, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у наступних випадках: прострочення погашення грошових зобовязань тривалістю більш ніж 3 банківські дні.
21 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПроКредит Банк», правонаступником якого є позивач, як іпотекодержателем, та ОСОБА_1, як іпотекодавцем, укладено договір іпотеки № 103-ДІ01 посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі № 2793 (а.с.12-16).
Згідно з п. 2.1 договору іпотеки, іпотека за цим договором забезпечує повне виконання іпотекодавцем зобовязань перед іпотекодержателем, що виникають із рамкової угоди № 103 від 21 квітня 2008 року, договору про надання траншу № 10.6112/103 від 21 квітня 2008 року.
З акту огляду та оцінки предметів застави від 17.01.2012 року вбачається, що предметом застави є нежитлова будівля, загальна площа 745,6 кв.м. заставною вартістю 538 300,00 грн., ринкова вартість предмета 769000,00 грн.. (а.с.18).
Відповідно до п. 7 договору іпотеки сторони домовилися, що іпотекодержатель у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки вправі на власний вибір задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набаття права власності на предмет іпотеки та продажу предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст.572, ч.1 ст.575 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.
Крім того, положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
У п.42 Постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав розяснення про те, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись, серед іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Разом з тим, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» Верховний Суд України у постановах від 27 травня 2015 року у справі №6-61цс15 та від 7 жовтня 2015 року у справі №6-1935цс15 прийшов до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.
Суд враховує також правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року по справі №6-1205цс15. В ході розгляду справи встановлено, що апеляційний суд не врахував вимоги частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» та дійшов помилкового висновку про визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки, з огляду на указану в іпотечному договорі оціночну вартість предмета іпотеки. Відтак, Верховний Суд України дійшов до висновку, що у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням пункту 4 частини першоїстатті 215 Цивільного процесуального кодексу України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Так, ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Суд звертає увагу також на те, що способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 Цивільного кодексу України.
У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Зі змісту ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Тому позовні вимоги про надання окремих повноважень іпотекодержателеві, пов'язаних з процедурою відчуження предмета іпотеки не суперечать вимогам Закону та спрямовані на забезпечення здійснення ефектовного захисту відповідного права. Окрім того, необхідність передачі предмета іпотеки в управління іпотекодержателю до продажу шляхом зобов'язання до вчинення певних дій випливає з ненадання іпотекодавцем доступу до предмета іпотеки.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач-боржник за кредитним договором не виконав своїх зобовязань, а відтак на іпотечне майно, яке є предметом договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором, слід звернути стягнення.
Водночас, статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року передбачено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України«Про іпотеку».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Макіївка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження затвердженого розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Макіївка відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року набрав чинності 15 жовтня 2014 року та діє станом на момент винесення рішення по справі.
Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Також зупиняється реалізація права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.
Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

5. Позиція суду

Суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задовленню, з урахуванням зазначених вимог чинного законодавства України, з метою збереження майна, що перебуває в іпотеці та знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції, виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки слід зупинити до припинення дії положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VII, що стосуються зупинення дії статті 38 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки).

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 11535,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 13, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням ст.ст. 572, 575, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року з наступними змінами, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року з наступними змінами, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,- задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за Рамковою угодою № 103 від 21.04.2008 року та Договором про надання траншу 10.6112/103 від 21.04.2008 року, звернути стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці АТ "ПроКредит Банк" відповідно до Договору іпотеки № 103ДІ01 від 21.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського МНО ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2793, а саме нежитлова будівля загальною площею 745,6 кв. м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок 2, що належить ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на загальну суму заборгованості 769000 грн., а також виплати судового збору в сумі 11535 грн., а всього 780 535 грн., що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета іпотеки шляхом надання АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮО та ФОП 21677333 права продажу предмету іпотеки від власного імені будь-якій особі покупцю.

Встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки відповідно до ринкової вартості предмету іпотеки встановленої Договором іпотеки № 103-ІД01 від 21.04.2008 року у розмірі 769000 грн., Актом огяляду та оцінки від 17.01.2012 року або початкова ціна буде встановлена на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії продажу майна від власного імені будь-якій особі -покупцю, визначеної в процесі підготовки до укладання відповідного правочину про відчудження.

Зобовязати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, передати АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮО та ФОП 21677333 в господарське управління на період до його реалізації нерухоме майно: нежитлова будівля загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок 2 з метою забезпечення збереження даного майна.

З метою виконання функцій господарського управління надати АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮО та ФОП 21677333 право від власного імені укладати договори оренди, користуватися приміщенням, подавати та отримувати будь-які документи, в тому числі витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а також виконувати всі інші дії, повязані з управлінням та отриманням доходів, в результаті управління нежитловою будівлею загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок, 2.

З метою виконання функцій господарського управління надати АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮО та ФОП 21677333 право, в рахунок часткового погашення заборгованості ЄДРЮОта ФОП 21677333, отримувати від орендарів платежі за оренду нежитлової будівлі загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Стара Хімколонія,2, які скеровувати на погашення заборгованості ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, перед АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮОта ФОП 21677333 за Рамковою угодою № 103 від 21.04.2008 року та Договором про надання траншу 10.6112/103 від 21.04.2008.

Зобовязати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 та/або осіб, що користуються будівлею, передати АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮОта ФОП 21677333 ключі від приміщень, інформацію (коди та ін. вид систем охорони та протипожежної сигналізації), прилади, необхідні для забезпечення вільного доступу до нежитлової будівлі загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок 2.

Зобовязати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 забезпечити вільний вхід та доступ представникам АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮОтаФОП 21677333 до приміщення нежитлової будівлі загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок, 2.

Зобовязати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 передати АТ "ПроКредит Банк" ЄДРЮО та ФОП 21677333 оригінали правовстановлюючих документів, технічної документації, всіх договорів оренди (суборенди, найму, користування, спільної діяльності) та інші договори, на підставі яких у третіх осіб виникає право користування нежитловою будівлею загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційних номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок 2, а також податкову накладну.

Забовязати ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 звільнити нежитлову будівлю загальною площею 745,6 кв.м., реєстраційний номер 11009600, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Макіївка, вул. Стара Хімколонія, будинок 2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" ЄДРЮОтаФОП 21677333 витрати зі сплати судового збору в сумі 11535,00 грн..

Виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинити до припинення дії положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VII, що стосуються зупинення дії статті 38 Закону України «Про іпотеку» (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_5