Справа №295/6716/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Білінської Л.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громада міста Житомира - Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 30.01.2018 року, просять визнати право власності в порядку спадкування на 2,7/100 ідеальних частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_5 (спадкова трансмісія), який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року за ОСОБА_1; визнати право власності в порядку спадкування на 1,3/100 ідеальних частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року за ОСОБА_2

В обгрунтування вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на 6/100 ідеальних частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. На час відкриття спадщини разом з ОСОБА_4 проживали дружина - ОСОБА_1 та сини - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 У відповідності до ч. 3 ст. 1268 спадкоємцями була прийнята спадщина проте, не зареєстровані права на спадщину у встановленому порядку. Також позивачі вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_5 Позивач ОСОБА_1 вказала, що її син ОСОБА_5 не був одружений, не мав дітей та вона прийняла всю спадщину, яка залишилась після ОСОБА_5 У зв'язку з чим, ОСОБА_1 вважає, що згідно ст. 1276 ЦК України до неї має перейти право власності на 2,7/100 ідеальних часток будинку з урахуванням частки померлого ОСОБА_5 Позивачі зазначили, що постановою державного нотаріуса ОСОБА_7 їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 6/100 ідеальних частин житлового будинку у зв'язку з розбіжностями між відомостями про площу успадкованої частини будинку, зазначеними у довідці КП «ЖОМ БТІ» Житомирської обласної ради де зазначено про 6/100 ідеальних частин будинку та реєстру прав власності на нерухому майно, де зазначено 4/100 ідеальних частин будинку. Позивачі навели розрахунок часток спадщини, а саме: 4/100 ідеальних частин будинку діляться на трьох спадкоємців ОСОБА_4 по 1,33 ідеальної частки, частка ОСОБА_5 за правилами спадкової трансмісії переходить до ОСОБА_1, а тому частка ОСОБА_1 повинна складати - 2,7/100 та частка ОСОБА_5 - 1,3/100 ідеальних частин будинку.

Від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Від представника відповідача Житомирської міської ради - Сищук Н.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступне.

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с. 16).

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав.

Згідно довідки КП «ВЖРЕП №15» Житомирської міської ради від 25.03.2016 року за №583 на день смерті ОСОБА_4, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на протязі шести місяців до та після смерті ОСОБА_5 з ним були зареєстровані: дружина - ОСОБА_1, сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 21).

Спадкоємці ОСОБА_4 - ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спадщину прийняли проте, не зареєстрували право власності на спадкове майно, а саме на 4/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_4 у встановленому порядку.

Слід зазначити, що до складу спадщини ОСОБА_4 входили земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_3 площею 1,2846 гр та НОМЕР_4 площею 3,8947, які розташовані на території Камяномайданської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, автомобіля «Рено1-19» державний номерний знак НОМЕР_5.

На зазначене майно спадкоємцям ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом, по 1/3 частці кожному.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року (а.с. 34).

У довідці КП «ВЖРЕП №15» Житомирської міської ради вказано, що на день смерті ОСОБА_5, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 та на протязі шести місяців до та після його смерті разом з ним були зареєстровані матір - ОСОБА_1 та брат - ОСОБА_2 (а.с. 32).

10.11.2016 року ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/100 частин указаного вище житлового будинку.

Постановою завідувача Другої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовлено у видачі заявникам свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із виявленням нотаріусом розбіжностей, а саме: згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 6/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6. на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, а згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за ОСОБА_4 на підставі того ж договору купівлі-продажу частини житлового будинку зареєстровано право власності на 4/100 ідеальні частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.1978 року ОСОБА_9 продав ОСОБА_4 6/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 (а.с. 7-10).

Рішенням Народного суду Богунського району м. Житомира від 15.01.1979 року у справі №2-88 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 ОСОБА_9, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про зміну розміру ідеальних часток позовні вимоги задоволено та визнано належними на праві особистої власності у домоволодінні №21/21 по вул. Войкова в м. Житомирі за сторонами по справі окремі ідеальних частини, зокрема, ОСОБА_9 належить 13/100 ідеальних частини в указаному домоволодінні згідно з розрахунками інвентар бюро (а.с. 33).

У зв'язку зі зміною ідеальних часток власності у подальшому вони були перераховані та зі змісту довідки-характеристики від 08.08.194 року №40-А-95 вбачається, що ОСОБА_4 належить право власності на 4/100 частин домоволодіння АДРЕСА_4 про що також зазначено у витязі з Реєстру прав власності на нерухоме майно №33463712.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 належало право власності на 4/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_4 що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Положення ст. 1296 КК України передбачають, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

09.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Другої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 Інші особи з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 до нотаріуса не звертались (а.с. ).

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У розумінні ст. 1276 ЦК України право на прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 за спадковою трансмісією перейшло до позивача ОСОБА_1

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на викладене, а також на те, що обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи не встановлено, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на спадкування майна після смерті чоловіка - ОСОБА_4 та сина - ОСОБА_5, а позивач ОСОБА_2 має право на спадкування майна після смерті батька - ОСОБА_4, що з розрахунку 4/100 ідеальних часток які належали ОСОБА_4, суд визнає за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на 8/300 ідеальних частин будинку, за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на 4/300 ідеальних частин будинку.

За правилами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору у розмірі по 640,00 грн. кожному.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_9; ідентифікаційний номер:НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_10; ідентифікаційний номер:НОМЕР_2) до Територіальної громади міста Житомира (місцезнаходження: м. Житомир, м-н С.П. Корольова, 4/2) про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності в порядку спадкування за законом на 8/300 ідеальних частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності в порядку спадкування за законом на 4/300 ідеальних частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Чішман