Справа № 336/7309/17
Провадження № 2/336/749/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, Перша Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. про зняття арешту нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд вилучити з Державного реєстру прав відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, запис, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2559731; зареєстровано: 03.11.2005 11:36:14 за № 2559731 реєстратором: Перша запорізька державна нотаріальна контора, АДРЕСА_2, НОМЕР_1, НОМЕР_2; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 13.07.1961, 80 авторемонтний завод; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно, м. АДРЕСА_2, власник ОСОБА_3, Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис № 15824-101 від 13.07.1961 року; заявник: Перша Запорізька державна нотаріальна контора.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 а, яка є матір'ю позивача.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме: на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_2, що належало громадянину ОСОБА_3 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого Третьою Міською державною нотаріальною конторою 29.05.1961 року за реєстровим № 3513, зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 02.07.1987 року в реєстрову книгу за № 181, п.№32540, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

06.07.2017 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за законом приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь Оленою Андріївною була заведена спадкова справа № 13/2017 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

17.08.2012 року на підставі заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_4 П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 530-2012 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При оформленні спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - матері позивача, останній приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь О.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_3 - чоловіку ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та спадкоємцем якого була ОСОБА_4, у зв'язку з виявленням арешту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.

За даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2559731; зареєстровано: 03.11.2005 11:36:14 за № 2559731 реєстратором: Перша запорізька державна нотаріальна контора, АДРЕСА_2, НОМЕР_1, НОМЕР_2; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 13.07.1961, 80 авторемонтний завод; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно, АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3, Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис № 15824-101 від 13.07.1961 року; заявник: Перша Запорізька державна нотаріальна контора.

Для з'ясування всіх обставин приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь О.А. до Першої Запорізької державної нотаріальної контори направлено відповідний запит.

Відповідно до наданої відповіді повідомлено, що згідно з письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони за 1961 рік та Алфавітної книги заборон Першої Запорізької державної нотаріальної контори за 1961 рік є запис № 434 про накладення заборони відчуження № 2559731, який було зроблено 13.07.1961 року на підставі повідомлення 80 авторем. Завод м. Запоріжжя на ім'я ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

В подальшому приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь О.А. були направлені відповідні запити до Державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод» , але до теперішнього часу відповідь так і не надійшла від відповідача, оскільки за життя вітчим позивача ОСОБА_3 працював на вказаному заводі.

У зв'язку з вищенаведеними обставинами, які унеможливлюють реалізацію наданих чинним законодавством прав щодо оформлення прав позивачем спадщини після померлої матері у зв'язку з існуючим арештом на нерухоме майно, а також враховуючи, що в позасудовому порядку даний спір не можливо вирішити, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом свої прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2018 року продовжено строк підготовчого провадження по справі, відкладено підготовче судове засідання у зв'язку з необхідністю витребування у Державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод»: інформації про те чи є Державне підприємство Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод» правонаступником прав та обов'язків «80 авторемонтного заводу» за повідомленням (б/н від 13.07.1961 року) якого накладено арешт на невизначене майно, все майно, АДРЕСА_2, реєстраційний номер обтяження 2559731 та інформації (повідомлення б/н від 13.07.1961 року) на підставі якої було накладено арешт на невизначене майно, все майно, АДРЕСА_2, реєстраційний номер обтяження 2559731.

02.04.2018 року на адресу суду від Державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод» надійшла заява на виконання вищезазначеної ухвали суду.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2018 року.

Позивач в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься її заява за змістом якої остання просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься його заява відповідно до якої, останній повідомив, що відповідача проти задоволення вимог позивача не заперечує та просить розглядати справу без його участі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача також в судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.26), її матір'ю відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 20.06.2017 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.10) є ОСОБА_6, яка у зв'язку з укладенням шлюбу з громадянином ОСОБА_3 змінила своє прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданого 24.08.1990 року відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому (а.с.12).

В подальшому у зв'язку з укладенням шлюбу з громадянином ОСОБА_7 позивач змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_3» на прізвище чоловіка «ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 23.08.1980 року міським відділом РАЦС м. Запоріжжя (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 10.12.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, серія НОМЕР_6 (а.с.23), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, яку прийняла його дружина ОСОБА_4, але у встановленому законом порядку не оформила своїх спадкових прав.

До складу спадщини померлого увійшло нерухоме майно, а саме 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_2), що підтверджується копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого Третьою Міською державною нотаріальною конторою 29.05.1961 року за реєстровим № 3513, зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 02.07.1987 року в реєстрову книгу за №м 181, п.№32540, копією реєстраційного посвідчення та випискою з рішення виконкому Запорізької міської ради депутатів трудящих від 10.11.1960 року, протокол № 23 відповідно до якого земельна ділянка яка знаходиться в АДРЕСА_2 надається громадянину ОСОБА_3 для будівництва індивідуального банку (а.с.13-15).

Крім того, відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 11.09.2017 року вбачається, що власником 2/5 часток вищезазначеного житлового будинку був громадянин ОСОБА_3 (а.с.17-20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача по справі ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 23.01.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія НОМЕР_7 (а.с.8), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_3 та яку вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

Відповідно до копії довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.07.2017 року № 04-07/3/14170 за адресою АДРЕСА_2 був зареєстрований ОСОБА_3 з 29.01.1680 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_3), разом з ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2).

Як вбачається з копій витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.21-22) після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заведені спадкові справи.

Як вбачається з інформаційної довідки № 106819306 від 08.12.2017 року (а.с.24) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження нерухомого майна, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2559731; зареєстровано: 03.11.2005 11:36:14 за № 2559731 реєстратором: Перша запорізька державна нотаріальна контора, АДРЕСА_2, НОМЕР_1, НОМЕР_2; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 13.07.1961, 80 авторемонтний завод; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно, АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3, Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис № 15824-101 від 13.07.1961 року; заявник: Перша Запорізька державна нотаріальна контора.

Відповідно до відповіді Першої Запорізької державної нотаріальної контори на запит приватного нотаріуса ЗМНО Лебідь О.А. повідомлено, що згідно з письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборон за 1961 рік та Алфавітної книги заборон Першої Запорізької державної нотаріальної контори за 1961 рік є запис № 434 про накладення заборони відчуження № 2559731, який було зроблено 13.07.1961 року на підставі повідомлення 80 авторем. завод м. Запоріжжя на ім'я ОСОБА_3, АДРЕСА_2 (а.с.25).

З заяви відповідача, яка надійшла на виконання ухвали суду від 05.03.2018 року (а.с.91) вбачається, що Державне підприємство Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод» (в/ч А0652) є правонаступником прав і обов'язків, зокрема: з 1956 року перейменований в 80 Авторемзавод, згідно наказу ОдВО МО СРСР № 0154 від 11.08.1956 року.

На даний час позивач бажає оформити свої спадкові права після померлої матері, проте позбавлена можливості оформити спадщину через вказаний вище арешт нерухомого майна.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на даний час існують обставини, що стали підставою для накладення арешту вищезазначеного майна.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства ( частина 2 статті 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе вирішити питання про відновлення порушених прав позивача шляхом зняття арешту з майна, оскільки на час звернення з цим позовом до суду відсутні обставини, що слугували підставою для арешту майна.

З огляду на вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, Перша Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. про зняття арешту нерухомого майна,підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, Перша Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. про зняття арешту нерухомого майна- задовольнити повністю.

Припинити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2559731; зареєстровано: 03.11.2005 11:36:14 за № 2559731 реєстратором: Перша запорізька державна нотаріальна контора, АДРЕСА_2, НОМЕР_1, НОМЕР_2; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 13.07.1961, 80 авторемонтний завод; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно, АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3, Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис № 15824-101 від 13.07.1961 року; заявник: Перша Запорізька державна нотаріальна контора.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Я.Р.Марко