Справа № 2/714/142/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2
представника позивачкиОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що її батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за час шлюбу у 1964 році в с.Молниця, провулок Свободи № 3 Герцаївського району Чернівецької області побудовано житловий будинок та зведено до нього господарські споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у сільській раді за ОСОБА_5, проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно батьком отримано не було.

21 червня 2010 року ОСОБА_5 помер. Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина, на 1/2 частину вищевказаного господарства. Позивачка, як спадкоємиця за заповітом спадщину прийняла своєчасно, а ОСОБА_6 як дружина яка пережила чоловіка від обовязкової частки відмовилася.

07 липня 2013 року померла матір позивачки ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на другу половину спірного домоволодіння. В порядку спадкування за законом позивачка спадщину прийняла своєчасно та звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне господарство, нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено. За таких обставин, позивачка просила визнати за нею в цілому право власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок з господарськими спорудами.

В судовому засіданні представник позивачки, ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Молницька сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника так як проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в с. Молниця по провулку Свободи №3 Герцаївського району Чернівецької області розташовано домоволодіння головою господарства якого значиться ОСОБА_5 (а.с.11-12). Вказаний житловий будинок побудований у 1964 році (а.с.24).

ОСОБА_5, згідно свідоцтва про одруження 07 вересня 1962 року уклав шлюб із ОСОБА_6, який був зареєстрований у виконкомі Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (а.с.9).

Згідно із ст. 125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року (чинного на час забудови будинку), майно, яке набули подружжя спільною працею під час шлюбу, вважається за належне обидвом подружжям на засадах співвласності. Інше ж майно творить окрему власність кожного з них.

Отже за змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований в с.Молниця, провулок Свободи №3, Герцаївського району був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1964 року за ОСОБА_5, тобто на час коли останній перебував у шлюбі із ОСОБА_6, то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2.

21 червня 2010 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Молницької сільської ради серії І-МИ № 081732 (а.с.14).

Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України).

Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обовязків, що є пропорційною до одержаних ними прав.

Спадкодавець ОСОБА_5 все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів позивачці згідно заповіту від 08 серпня 2008 року посвідченого секретарем Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 232 (а.с.16).

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області на момент смерті ОСОБА_5, разом із ним у спірному господарстві була зареєстрована та проживала його донька ОСОБА_4 позивачка та ОСОБА_6 дружина спадкодавця(а.с.19).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5, позивачка 13 жовтня 2010 року звернулася до державного нотаріуса Герцаївського державного нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (зворот а.с.64), а ОСОБА_6 дружина спадкодавця 13 жовтня 2010 року подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, в т.ч. від обовязкової частки (зворот а.с.71).

За постановою державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори від 01 лютого 2018 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (зворот а.с.90-91).

09 липня 2013 року померла ОСОБА_6 матір позивачки, про що свідчить свідоцтво про смерть видане виконкомом Молницької сільської ради серії І-МИ № 122067.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами, належної останній як спільне майно подружжя.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 за життя заповіту не складала, а тому спадкування має місце за законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За даними Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області на момент смерті ОСОБА_6, разом із нею у спірному господарстві була зареєстрована та проживала її донька ОСОБА_4 позивачка (зворот а.с.30).

Відповідно до матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_6, позивачка, як донька останньої 15 січня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.50), проте нотаріусом 12 лютого 2018 року було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (а.с.37-50).

Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обовязкову частку, після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено (а.с.50-61, 64-91).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за ОСОБА_5, а позивачка ОСОБА_4 своєчасно прийняла спадщину після смерті батьків, проте з незалежних від неї обставин не може оформити своє право на спадкове майно, то її вимоги про визнання за нею право власності на спірне господарство підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на житловий будинок літ. А загальною площею 32,50 кв.м в тому числі 21,00 кв.м жилої площі, сараї літ. Б, Д, криницю №1, огорожу № 2-3, що в с. Молниця, по провулку Свободи № 3 Герцаївського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 02 травня 2018 року.

Суддя: