Справа № 755/5847/18
У Х В А Л А

"19" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Лаптєвій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій вона просить визнати транспортний засіб Volkswagen Polo, 2013 року випуску, тип кузова: легковий Sedan, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя та виділити їй 1/2 частку вартості цього майна в грошовому еквіваленті стягнувши з відповідача 147 533,69 грн. Стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 25000,00 грн. та понесені судові витрати.

Одночасно із позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль Volkswagen Polo, 2013 року випуску, тип кузова: легковий Sedan, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 та заборонити його передачу на зберігання третім особам.

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що окрім автомобіля іншого майна та коштів за рахунок яких, у разі задоволення позову можливо б було відповідачем виконати рішення суду не має.

Враховуючи поведінку відповідача щодо оформлення спільного сумісного майна виключно на себе, приховування дійсного прибутку та використання коштів, небажання надавити інформацію та документів на спірний автомобіль, позивач вважає, що майно може бути приховано або реалізовано відповідачем, що на її думку унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду в м. Києві від 19 квітня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Предметом позову є поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля НОМЕР_3 та стягнення боргу у розмірі 25000,00 грн.

Як убачається із листа Головного сервісного центру МВС України, станом на 04 квітня 2018 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб Volkswagen Polo, 2013 року випуску, легковий Sedan-В, кузов № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позов - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я : О.О. Астахова