Справа № 638/275/18
Провадження № 2/638/2197/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Крупенко Л.С., Соколенко Ю.О.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Жораєвича до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

встановив:

ОСОБА_3 Жораєвич звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 388259,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 травня 2017 року на перехресті вул.Ощепкова з вул.Рибалко в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля Volksvwagen Tuareg, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля Reno Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_1 Вартість збитків його автомобіля відповідно до звіту про оцінку становить 487 563,93 грн. Страховою компанією позивачу було виплачено 99 304 грн. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача, з урахуванням наявної обопільної вини водіїв, матеріальні збитки у сумі 388 259,00 грн.

Відповідач у наданому суду відзиві на позовну заяву наполягав на неправильному здійсненні позивачем розрахунку завданих збитків, просив суд встановити ступінь вини водіїв у вчиненні ДТП в рівних частках 50 % на 50 %, згідно чого вирішити питання про розмір належного позивачу відшкодування.

Третя особа надала суду письмові заперечення, в яких зазначає, що розмір збитків позивача внаслідок ДТП слід визначати в порядку відшкодування збитків у разі знищення транспортного засобу, так як відповідно до проведених оцінок вартість його відновлювального ремонту є вищою за ринкову вартість до ДТП, просила суд відмовити у задоволенні вимог що стосуються третьої особи.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача та заперечення третьої особи у якій зазначив, що вважає, що в даній дорожньо-транспортній ситуації наявна обопільна вина водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дії яких знаходяться в причинному звязку з виникненням даної ДТП, ступінь якої в даному випадку є рівною.

Судом розглянуто клопотання позивача про витребування з Фрунзенського районного суду м.Харкова для огляду в судовому засіданні справи №645/3978/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в задоволенні якого відмовлено.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог частково, пояснивши, що в діях обох водіїв наявні порушення Правил дорожнього руху, які знаходились в причинному звязку із настанням ДТП, а тому розмір відшкодування повинен визначатися з урахуванням ступеню вини кожного із водіїв. Також зазначили, що розмір збитків позивача внаслідок ДТП слід визначати в порядку відшкодування збитків у разі знищення транспортного засобу, так як відповідно до проведених оцінок вартість його відновлювального ремонту є вищою за ринкову вартість до ДТП. Просили взяти до уваги отриману позивачем страхову виплату від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

19 травня 2017 року на перехресті вул.Ощепкова з вул. Рибалко в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volksvwagen Tuareg, державний номер НОМЕР_1, під управлінням позивача ОСОБА_3 та автомобіля Reno Sandero, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_1

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2017 року № 645/3978/17 провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 закрито за збігом строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2017 року № 645/3978/17 скасовано, в звязку з неповідомленням ОСОБА_3 про час і місце слухання справи, прийнято нову постанову якою провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 закрито за збігом строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до Висновку експертного автотехнічного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. ОСОБА_4 № 9775 від 10.08.2017 року, в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Reno Sandero ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» п. 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, і, з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, згідно до вищевказаного висновку в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_3 також вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Volkswagen ОСОБА_3 також не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, та з технічної точки зору, не знаходяться в причинному звязку з виникненням даної пригоди, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку.

Таким чином, враховуючи надані позивачем у відповіді на відзив пояснення, суд приходить до висновку про наявність обопільної вини учасників ДТП, ступінь якої суд визначає у рівних частках - 50% позивача та 50 % - відповідача.

Як зазначає у позовній заяві ОСОБА_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю завдані механічні пошкодження.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи встановлено, що третьою особою - ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» було виплачено позивачу на відшкодування шкоди 100 000 грн., що становить ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, згідно умов укладеного відповідачем договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1609697 від 02.02.2017 р.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди до матеріалів справи залучені наступні документи, а саме:

-Звіт № SOS-6 від 29.05.2017 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що виконаний ФО-П ОСОБА_5, згідно якого ринкова вартість транспортного засобу Volksvwagen Tuareg, державний номер НОМЕР_1 становить 487563,93 грн., вартість відновлювального ремонту - 935729,24 грн.

-Звіт № 466/17 від 18.09.2017 про оцінку колісного транспортного засобу, що виконаний ФОП ОСОБА_5, згідно якого вартість транспортного засобу Volksvwagen Tuareg, державний номер НОМЕР_1 після ДТП становить 158800,00 грн.

Згідно пункту 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 30.1. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При вирішенні питання про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, суд виходить з того, що збитки, завдані автомобілю Volksvwagen Tuareg, державний номер НОМЕР_1, що належить позивачу, доведені частково та становлять різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 487563,93 грн. - 158800,00 = 328 763,93 грн., з яких 100 000 грн. вже відшкодовано позивачу третьою особою.

Як розяснено в пункті 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного).

Таким чином, ураховуючи наявність обопільної вини позивача та відповідача у вчиненні ДТП та встановлені судом частки вини у розмірі 50% кожного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача матеріальних збитків відповідно до ступеню його вини, а саме: 328 763,93 грн. х 50% - 100000 грн. = 64 381 грн.

В іншій частині суд вважає позовні вимоги недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.22, 30 ЗУ «Про обовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.4, 5, 11-13, 81, 141, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 Жораєвича до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_3, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 Жораєвича (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_4, м.Харків, вул.Федорцівська буд.14) суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 64 381 (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят однієї) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_3, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 Жораєвича (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_4, м.Харків, вул.Федорцівська буд.14) судовий збір у розмірі 643 (шістсот сорок три) гривень 81 копійку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення буде складено 07.05.2018 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк