Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1661/13-ц
Провадження 6/483/31/2018
У Х В А Л А

Іменем України

03 травня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Казанлі Л.І.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2018 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання старшого державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань за виконавчим документом. Свої вимоги державний виконавець обґрунтовувала тим, що на виконанні державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист, виданий 10 січня 2014 року Очаківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Мультитранс» 201 583 грн 74 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди. У ході примусового виконання вказаного виконавчого документу боржником судове рішення не виконується, заборгованість за виконавчим документом станом на 05 квітня 2018 року становить 200 307 грн 67 коп..

Державний виконавець будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду подання, в судове засідання не зявилася.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов такого.

10 січня 2014 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист № 483/1661/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 201 583 грн 74 коп. на користь ТОВ «Мультитранс» в рахунок відшкодування майнової шкоди (т. 3 а. с. 4).

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження (т. 3 а. с. 124), 11 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 54876666 з виконання вказаного вище виконавчого листа.

В ході проведення виконавчих дій, у звязку із невиконанням в добровільному порядку боржником судового рішення, державним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, отриманими на запити державного виконавця, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка перебуває під обтяженнями на підставі договору іпотеки та постанови відділу ДВС Очаківського МРУЮ про арешт майна боржника, інформація про наявність у боржника іншого майна чи коштів, на які може бути звернуто стягнення, відсутня (т. 3 а. с. 126-128).

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення.

Законодавством України зазначені правовідносини врегульовані ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують її соціальне буття, і в силу приписів ч. 3 ст. 269 ЦК України фізична особа не може бути позбавлена цих прав.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року ( в редакції від 05 грудня 2013 року). Стаття 6 цього Закону передбачає, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого лише факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Тобто, у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України державний виконавець зобовязаний довести не лише факт наявності невиконаного зобовязання, а й факт свідомого ухилення боржника від його виконання коли він має змогу виконати зобовязання повністю або частково, але не робить цього без поважних причин.

Сам по собі факт невиконання боржником свого обовязку з погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобовязань.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року в справі «Хлюстов проти Росії», яким визнано порушення п. 2 та 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції по захисту прав людини та основоположних свобод, в звязку з необґрунтованим втручанням в право заявника на виїзд з країни. Оскільки в якості підстави обмеження права заявника на виїзд з країни служба судових виконань посилалась на несплату заборгованості за судовим рішенням добровільно, не зазначивши ніяких інших причин для застосування даної міри, суд дійшов висновку, що національна влада не виконала своїх обовязків по забезпеченню того, що будь-яке втручання в право особи на виїзд з країни, виправдано і співрозмірно на протязі всього терміну його дії у відповідних обставинах справи.

Разом із тим, у поданні державного виконавця не наведено жодного обєктивного доказу того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань та в чому саме полягає таке ухилення, а лише містяться посилання на наявність боргових зобовязань та підтвердження відсутності майна та коштів, на які може бути звернуте стягнення.

Крім того, суд констатує, що хоча ОСОБА_2 здійснюється часткове погашення суми заборгованості (т. 3 а. с. 131), в матеріалах подання відсутні дані про виклик боржника державним виконавцем з метою зясування місця його роботи або іншого джерела доходів.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у здійсненні ним передбаченого ст. 33 Конституції України права на свободу пересування, вільного вибору місця проживання та права вільно залишати територію України, а тому вважає подання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобовязань за виконавчим документом відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: