Номер провадження: 22-ц/785/4490/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого2018 року (суддя Пучкова І.М.) щодо повернення заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, третя особа КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості

про визнання незаконним розпоряджень про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, третя особа КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості про визнання незаконним розпоряджень про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 року позовну заяву було прийнято, відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче провадження.

16.02.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якої просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру №113 в будинку №6, корпус «В» по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі, та заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії з вищевказаним майном.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 було повернуто на підставі п. 9 ст. 153 ЦПК України, в звязку з несплатою судового збору, передбаченого ч. 5 ст. 151 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду про повернення заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору.

Однак, з таким висновком судді, колегія суддів не погоджується, з тих підстав, що він не відповідає обставинам справи та до такого висновку суд дійшов помилково.

Повертаючи заяву ОСОБА_2, суд виходив з того, що не було сплачено судовий збір.

Згідно зі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.

У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно зі статтею 5 Закону № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про те, що ОСОБА_2, яка є інвалідом другої групи, звільнена за законом від сплати судового збору, повинна оплачувати судовий збір за інші заяви, та порушив порядок, встановлений процесуальним законодавством та передчасно повернув заяву про забезпечення позову.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави, визначені процесуальним законом, для повернення її позивачу.

Відповідно до приписів п.п.3,4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала судді скасуванню з направленням справи для продовження розгляду заяви про забезпечення позову до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 774, 376, 379, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_4

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2018 року