РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2138/17

пр. № 2/759/808/18

09 квітня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зняття його з реєстраційного обліку. Вимоги мотивує тим, що він є співвласником вище зазначеної квартири, даний факт підтверджує Свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 15.11.2002 року № 1701-С/КІ, про належність в рівних частинах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 25.11.2016 року ОСОБА_5 Тому, відповідач який є сином позивача - власника квартири фактично лише зареєстрований, з березня 2009 року та по даний час у вище зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. Оскільки комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб, а такі платежі надзвичайно зросли в своїй вартості, фактично реєстрація відповідача перешкоджає позивачу оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тому він вимушений звернутися до суду. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартири АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації за місцем проживання.

Ухвалою Святошинського районного суму м. Києва від 22.01.2018 року розгляд справи визначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.

Позивачем додатково наданий доказ-копія договору дарування 2/3 частини квартири від 25.11.2016 року.

Станом на 09.04.2018 року закінчились строки для подання відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, даний факт підтверджує Свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 15.11.2002 року № 1701-С/КІ (а.с.3), а також договором дарування 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, що посвідчений 25.11.2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Секістовою Т.І. та який зареєстровано в реєстрі за № 1478 і за яким представник дарувальника ОСОБА_8, що діє від імені ОСОБА_2 подарував, а обдарований ОСОБА_1 прийняв в дар належні 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.40).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» м.Києва про склад сім'ї виданої 03.02.2017 року № 02/08_03_623 (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_5 за адресою реєстрації не проживає з березня 2009 року, що підтверджується актом про не проживання особи (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловм приміщенням є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади.

Окрім того, визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку, оскільки позивачеві не було відмовлено у задоволенні вказаної вимоги в позасудовому порядку, вказана вимога є недоведеною.

У зв'язку з цим, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог в частині примусового зняття з реєстрації відповідача.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 640грн.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", статтями 319, 321, 391 ЦК України, статтями 7, 10, 76, 81, 133, 141, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні позову в частині вимог ОСОБА_1 (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) про зняття з реєстрації за місцем проживання - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (місце проживання: 03148, АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2018 року.

Суддя І.Ю. Миколаєць