27.04.18 Справа № 469/249/18
6/469/12/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

представник заявника - ОСОБА_2,

заінтересована особа ОСОБА_3 - не з"явилась,

представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представник заінтересованої особи Березанського

РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3 та Березанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про розстрочку виконання рішення суду, -

встановив :

Заявник ОСОБА_1 20 березня 2018 року звернувся до Березанського районного суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2012 року у справі №1403/124/2012 на підставі виконавчого документу від 17 лютого 2012 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 - в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 січня 2012 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

За судовим наказом Березанського районного суду від 29 вересня 2017 року у справі №469/1310/17 з заявника утримуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 - в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 19 вересня 2017 року, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 01 березня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 21397,40 грн.

Оскільки він самостійно перераховує аліменти з моменту звільнення з роботи, офіційно не працевлаштований, постійного заробітку не має, не зареєстрований як безробітний, проте має намір влаштуватися на базу відпочинку в с.Коблеве та заробити гроші, у нього погіршився стан здоровя, що потребує оперативного лікування, заявник, з посиланням на ч.1 ст.435 ЦПК України та ч.1 ст.33 Закону України Про виконавче провадження, просив встановити розстрочку виконання рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2012 року у справі №1403/124/2012;2/1403/106/2012 по сплаті заборгованості по аліментах в розмірі 21397,40 грн. станом на 01 березня 2018 року із розрахунку: 01 вересня 2018 року 7133, 00 грн., 01 жовтня 2018 року 7133,00 грн., 01 листопада 2018 року 7131,00 грн.

ОСОБА_3 03 квітня 2018 року надала до суду відзив на заяву ОСОБА_1, в якому вимоги заявника не визнала, посилаючись на те, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють обєктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Крім того, вирішення такого питання обмежено строком в один рік з моменту ухвалення рішення, а заявник звернувся до суду по збігу 5 років з дня ухвалення рішення, тобто із пропущенням строку. Вважає, що боржником не надано жодного доказу того, що розлад стану його здоровя є тривалим, а не тимчасовим, та що він потребує систематичного лікування. Також посилання заявника на те, що він не працює та не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не свідчить про його непрацездатність, оскільки він, будучи працездатним, звільнився з роботи за згодою сторін. Про поліпшення матеріального стану заявника свідчить той факт, що ним була придбана трикімнатна квартира в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області. Не заслуговує на увагу твердження заявника, що він самостійно перераховує аліменти з моменту звільнення по теперішній час, скільки аліменти він перераховує на виконання рішення суду та у розмірі, визначеному на власний розсуд, хоча про розмір заборгованості по аліментах він міг дізнатися з моменту її виникнення у березні 2013 року, а не 11 березня 2018 року. Вважає, що розстрочення виконання рішення може унеможливити належне утримання їхнього спільного малолітнього сина. Також просила стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 6500 грн..

В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві; вважали завищеним розмір витрат стягувача на правничу допомогу.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти заяви ОСОБА_1 заперечував з мотивів, викладених у відзиві.

Представник заінтересованої особи Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи через зайнятість, у задоволенні якої судом відмовлено.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши думку сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує щодо фізичної особи наявність тяжкого захворювання її самої або членів її сім"ї, її матеріальний стан.

Відповідно до вимог ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як встановлено судом та сторонами не оспорюється, рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2012 року у справі №1403/124/20125 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено у повному обсязі, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 січня 2012 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця (а.с.18)

На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист, заборгованість за яким по сплаті аліментів ОСОБА_1 становить 21397,40 грн. (а.с.35).

Крім того, за судовим наказом Березанського районного суду від 29 вересня 2017 року у справі №469/1310/17 заявник зобов"язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 - в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 19 вересня 2017 року.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд вважає, що заявником не зазначено та не доведено існування обставин, за наявності яких можливе розстрочення виконання рішення.

Як вбачається зі змісту заяви, такими обставинами ОСОБА_1 вважає необхідність сплати аліментів на утримання другої дитини за судовим наказом від 29 вересня 2017 року та погіршення стану здоров"я.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Загальна сума відрахувань із заробітної плати заявника на утримання дітей за виконавчим листом на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2012 року у справі №1403/124/20125 та за судовим наказом Березанського районного суду від 29 вересня 2017 року у справі №469/1310/17 становить 50 відсотків, що не перевищує розміру відрахувань, передбачених законом.

На підтвердження факту погіршення здоров"я заявником надано два протоколи дослідження МРТ правого колінного суглобу та попереково-крижового відділу хребта від 29 січня 2018 року та дві виписки з медичних карт амбулаторного хворого від 30 січня 2018 року (а.с.37-40), за якими заявнику рекомендовано лікування, у тому числі оперативне.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що наявні захворювання роблять неможливим чи значно ускладнюють виконання рішення суду, заявником не надано, а тому його посилання з цього приводу носять характер припущення.

Суд також зважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла задовго до звернення заявника до лікаря, та що до часу розгляду заяви будь-якого оперативного лікування заявником, з його слів, не здійснено.

За таких обставин підстави для розстрочення виконання рішення відсутні.

Враховуючи відсутність підстав для розстрочення виконання рішення, суд не бере до уваги посилання стягувача на поліпшення матеріального стану заявника, строк вирішення цього питання та інше.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з документів, наданих ОСОБА_3 на підтвердження здійснених витрат на правничу допомогу (а.с.97-103), вказані витрати здійснені на підставі та відповідно до укладеної з адвокатом ОСОБА_4 угоди, витрачений адвокатом час та обсяг виконаних робіт не є завищеним чи безпідставним виходячи з категорії справи, її значення для сторін та стажу адвокатської діяльності, а тому клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 261, 353-354, 435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3 та Березанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 57453, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 57453, Миколаївська область, смт.Березанка, вул.Хлібна, 38, в рахунок сплачених судових витрат 6572 (шість тисяч п"ятсот сімдесят дві) гривні, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу 6500 грн. та витрати, повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, - 72 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 27 квітня 2018 року.

Суддя: