Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 607/1581/16-ц

провадження № 61-17243св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_6,

заінтересована особа - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року у складі судді Братасюка В. М. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Щавурської Н. Б., Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа від 19 серпня

2011 року № 2-178/10, виданого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6

889 822,45 грн витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 та 5 730,00 грн судових витрат у звʼязку із тим, що даний виконавчий лист був втрачений.

Заява мотивована тим, що спірний виконавчий лист відсутній у матеріалах виконавчого провадження, що унеможливлює реалізацію права стягувача на отримання суми залишку боргу за рішенням суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

01 червня 2016 року заяву представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа від 18 серпня 2011 року № 2-178/10, виданого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 889 822,45 грн витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1 та 5 730,00 грн судових витрат.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчий лист від

18 серпня 2011 року № 2-178/10, виданий на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2011 року, є втраченим, а рішення суду остаточно не виконано.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

01 червня 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

24 жовтня 2016 року ОСОБА_4 через засоби поштового звʼязку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви, або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані ухвали постановлені за відсутності в матеріалах справи належних письмових доказів, що підтверджують факт втрати оригіналу виконавчого документу органами державної виконавчої служби.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2016 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року.

Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 у справі за заявою ОСОБА_6 про видачу дубліката виконавчого листа.

Витребувано з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зазначену цивільну справу № 607/1581/16-ц.

Відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року.

Копії касаційної скарги та додані до неї матеріали надіслано особам, які беруть участь у справі, роз'яснено їх право подати заперечення на касаційну скаргу до 24 листопада 2016 року.

22 вересня 2017 року справа № 607/1581/16-ц за заявою ОСОБА_6 про видачу дубліката виконавчого листа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 разом із матеріалами цивільної справи № 607/1581/16-ц передано до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Стаття 1291 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частини перша та друга статті 14 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви).

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 370 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Встановивши відсутність виконавчого листа № 2-178/10 за місцем його виконання (як у відділі ДВС Тернопільського районного управління юстиції, так і в Другому відділі ДВС ТМУЮ), а також врахувавши відсутність його і в матеріалах справи № 2-178/10 та не виконання рішення суду в повному обсязі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до вірного висновку про втрату виконавчого документа й наявність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача, поданою його представником.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від

28 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська