Справа № 347/2007/17
Провадження № 22-ц/779/489/2018
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горейко М.Д., Томин О.О.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 27 лютого 2018 року, у складі судді Крилюк М.І., по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Кутське лісове господарство» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Кутське лісове господарство» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Вимоги позову обґрунтовував тим, що після звільнення з посади майстра лісу ДП «Кутське лісове господарство» він був змушений відстоювати свої права та законні інтереси в судовому порядку. Ним затрачено кошти на проїзд у судові засідання, кошти на оплату судового збору та поштові послуги пов»язані з розглядом справи.

Відповідач заперечуючи підставність його позовних вимог заподіяв йому моральні переживання, які потягли погіршення стану його здоров»я та порушили звичний спосіб життя, у зв»язку з чим він неодноразово проходив курс лікування, та поніс витрати по придбанню ліків.

Уточнюючи позовні вимоги ОСОБА_1 просив стягнути з ДП «Кутське лісове господарство» на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди - 7350 грн. та моральної шкоди - 10000 грн.

Рішенням Косівського районного суду від 27 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Кутське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 посилається на його незаконність та необгрунтованість, вказав що судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Апелянт вказав, що суд не взяв до уваги, те, що ДП «Кутське лісове господарство» при звільненні його з роботи не виплатило належні суми при звільненні у зв»язку з чим він змушений був на протязі трьох років відстоювати свої права у суді.

Внаслідок протиправних дій відповідача переніс моральні переживання та стреси, які призвели до погіршення стану здоров»я, знизилася його продуктивність праці, неможливість влаштуватися на роботу а також почалися непорозуміння в сім»ї.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив представлені ним докази на підтвердження погіршення стану здоров»я та перенесених моральних страждань.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник ДП «Кутське лісове господарство» - Бойчук І.М. заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд Івано-Франківської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України (у редакції чинній станом на час ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. . Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам з огляду на наступне.

Постановляючи рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Кутське лісове господарство» моральної шкоди суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо затримки виплат належних позивачу при звільненні - останньому було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях та необхідності додаткових зусиль для організації звичного способу життя. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 1000 грн. суд виходив із характеру протиправної поведінки відповідача, глибини фізичних та душевних страждань позивача, їх тривалості, а також принципу справедливості та розумності.

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у листопаді 2016 року пред»явив позов про стягнення з ДП «Кутське лісове господарство» матеріальної та моральної шкоди заподіяної неправомірними діями відповідача щодо проведення з ним повного розрахунку при звільненні, що підтверджується рішенням Косівського районного суду.

Так, рішенням Косівського районного суду від 30.03.2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до ДП «Кутсьек лісове господарство» про стягнення компенсації за час затримки виплат при розрахунку та стягнуто на його користь з ДП «Кутсьек лісове господарство» 316,10 грн. за час роботи в період 12-13 березня 2014 року, 2686,25 грн. за час затримки видачі трудової книжки та 83353,75 грн. як компенсацію за затримку розрахунку при звільненні.

Однак, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року рішення Косівського районного суду від 30 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ДП «Кутсьек лісове господарство» 265,60 грн. ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за 12-13 березня 2014 року та 4780,80 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В частині вимог про стягнення коштів за затримку у видачі трудової книжки в сумі 2686,25 грн. та зобов»язання належно оформити трудову книжку - відмовлено.

Таким чином, неправомірність дій відповідача ДП «Кутське лісове господарство», на які посилається позивач у позовній заяві про стягнення заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 зарплати за 12-13 березня 2014 року при звільненні у сумі 265,60 грн. та відповідно середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 4780,80 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди посилався на положення ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі, врахував протиправну поведінки відповідача, глибину фізичних та душевних страждань позивача, їх тривалість та враховуючи вимоги справедливості та розумності визначив розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 1000 грн.

Посилання апелянта на те, що суд належним чином не дослідив подані ним докази на підтвердження погіршення стану здоров»я та перенесених моральних страждань не заслуговують на увагу, оскільки представлені позивачем виписки із медичних карт у з зв»язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні та виписок з медичних карт стаціонарного хворого вбачається що ОСОБА_1 неодноразово перебував на лікуванні у зв»язку з перенесеною ним 13.03.2014 року черепно-мозковою травмою, а тому такі не можуть слугувати доказом заподіяння моральної шкоди відповідачем у зв»язку з наявністю судового спору про стягнення не нарахованої та невиплаченої заробітної плати при звільненні.

Що стосується доводів апелянта про заподіяння йому неправомірними діями відповідача матеріальної шкоди, то суд обґрунтовано зазначив, що позивач фактично пред»явив вимоги про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат пов»язаних із явкою до суду та витрат по пересилці поштових відправлень при розгляді справи за його позовом до ДП «Кутське лісове господарство» про стягнення компенсацій за час затримки виплат при розрахунку і такі вимоги повинні вирішуватися у даній справі шляхом постановлення додаткового рішення.

Необгрунтованими є вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Кутське лісове господарство» матеріальної шкоди у сумі витрат понесених ОСОБА_1 на придбання ліків підчас проходження лікування, оскільки як уже зазначено судом таке лікування позивач проходив у зв»язку з перенесеною ним 13.03.2014 року черепно-мозковою травмою, а не у зв»язку з розглядом справи у суді про порушення трудових прав позивача.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі, ухвалив рішення з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 27 лютого 2018 року - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 травня 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: М.Д. Горейко

О.О. Томин