Справа № 236/160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3

звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому просять: Розірвати договір довічного утримання укладений в місті Красний Лиман Донецької області 21 листопада 2003 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований в реєстрі Краснолиманської державної нотаріальної контори за № 2774 у зв*язку з неналежним виконанням набувачем обов*язків за договором.

Під час підготовчого судового засідання позивачі наполягали на відшкодуванні їм судових витрат відповіжно до вимог зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні позивачі просили позов задовольнити та розірвати

договір довічного утримання між ними та ОСОБА_4

Представник позивачів адвокат ОСОБА_5М.в судовому засіданні наполягала на заявлених вимогах з підстав викладених позивачами у позовній заяві , просила позов задовольнити та пояснила що відповідач не надавала позивачам допомоги на умовах укладеного між сторонами договору, а отже договір слід розірвати у зв*язку з неналежним виконанням набувачем обов*язків за договором.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позивачів визнала, вона згодна на розірвання договору довічного утримання, але пояснила, що вона ходила до відповідачів, допомогала їм по господарству в межах своїх можливостей , при цьому ті весь час їй казали, що в них все є і їм нічого не потрібно бо вони самі взмозі себе доглянути, та в останні часи більше року їх майже не провідувала у зв*язку з виниклим у них конфліктом з її чоловіком.

Свідок ОСОБА_6пояснив, що він кілька років є квартальним на вулиці де мешкають позивачі, він періодично їх навідував у зв*язку з виконанням ним своїх обов*язків, знає, що ті самі за рахунок своїх власних коштів провели собі гас та поставили пластикові вікна, та самі себе доглядали. При цьому на задане йому питання пояснив, що він у них вдома чи на подвір*ї ОСОБА_4ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_7пояснила, що вона є сусідкою позивачів, кілька разів бачила в них на подвір*ї ОСОБА_4, але більше року вона її там не бачила, ті самі завжди порались по господарству, але іноді просили її чоловіка або когось іншого допомогти, самі за рахунок своїх власних коштів провели собі гас та поставили пластикові вікна. При цьому на задане їй питання пояснила, що позивачі жалілись їй що вони уклали договір та переписали на жінку, яка зобов*язалась їх доглядати, хату але та їм не допомагає.

Судом з досліджених матеріалів справи як доказів, встановлено :

21 листопада 2003 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов*язалась щомісячно надавати позивачам матеріальне забезпечення з утримання у розмірі по 51,00 гривні щомісячно кожному з них, а ті в свою чергу передають у її власність житловий будинок А житловою площею 38,2 кв.м., що знаходиться в місті ОСОБА_1 ( колишній ОСОБА_1) по вул.Курортна 70 на зеиельній ділянці розміром 1705 кв.м., з господарсько-побутовими будівлями та спорудами : цегляна літня кухня Б, дерев*яний сарай В, цегляний льох Г, цегляний туалет, душ Д, цегляний гараж Е, дерев*яний сарай Ж, дерев*яний сарай З, колонка К, паркан І.( а.с.6-10,12-17,52).

Позивачами свої обов*язки по договору виконані та ними передано у власність відповідача зазначене майно ( а.с.11).

Позивачі є особами похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_1 які зареєстровані за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_2 та страждають певною низкою захворювань ( а.с.19-23).

Суд, заслухавши пояснення сторін, здійснивши допит свідків та дослідивши матеріали справи вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання ( догляду) може бути розірваний за рішенням суду-

1) на вимогу відчужувача або третьої особи , на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків, незалежно від його вини;

2) на вимогу набувача.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦПК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.756 ЦК України- у разі розірвання договору довічного утримання ( догляду) у зв*язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем своїх обов*язків за договором , відчужувач набуває право власності на майно , яке було ним передане , і має право вимагати його повернення.

У суду не викликає сунівів пояснення позивачів та свідків щодо обставин невиконання відповідачем своїх обов*язків по договору з урахуванням того, що відповідач сама не заперечувала в розірванні договору довічного утримання.

Таким чином у зв*язку з тим, що відповідачем неналежно виконувались умови договору довічного утримання позивачів його слід розірвати та визнати за позивачами право їх власності на передане ними відповідачу майно.

Крім того відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати понесені позивачами при розгляді справи (а.с.2).

Керуючись ст.ст.744-756 ЦК України, ст.ст.82, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,- задовольнити .

Розірвати договір довічного утримання укладений в місті Красний Лиман Донецької області 21 листопада 2003 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований в реєстрі Краснолиманської державної нотаріальної контори за № 2774 у зв*язку з неналежним виконанням набувачем обов*язків за договором.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожного право приватної власності на житловий будинок А житловою площею 38,2 кв.м., що знаходиться в місті ОСОБА_1 ( колишній ОСОБА_1) по вул.Курортна 70 на зеиельній ділянці розміром 1705 кв.м., з господарсько-побутовими будівлями та спорудами : цегляна літня кухня Б, дерев*яний сарай В, цегляний льох Г, цегляний туалет, душ Д, цегляний гараж Е, дерев*яний сарай Ж, дерев*яний сарай З, колонка К, паркан І.

Стягнути з ОСОБА_4. мешкаючої в м.Лиман Донецької області по пров.Слобожанський-28 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені ними судові витрати в сумі 704,80 ( сімсот чотири ) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційё1ної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд.

Суддя