Ухвала

Іменем України

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 369/9329/16-ц

провадження № 61-20369ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), АнтоненкоН. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Гуля В. В., Іванової І. В., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» про роз'яснення рішення апеляційного суду Київської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди,

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» (далі ТОВ «Кийтранс-2005»), третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 158 274 грн 43 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року у складі судді Усатова Д. Д. позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Кийтранс-2005» на корись ОСОБА_4 158 274 грн 43 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 липня 2017 року у складі колегії суддів: Білоконь О. В., Голуб С. А., Гуля В. В., рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року змінено. Стягнуто з ТОВ «Кийтранс-2005» на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 158 274 грн 43 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Передано ТОВ «Кийтранс-2005» транспортний засіб марки «Nissan Pick-UP», реєстраційний номер НОМЕР_1, технічний паспорт НОМЕР_2, номер кузова: НОМЕР_3, двигун: 2488 см3, колір сірий, рік випуску: 1999. Вирішено питання про розподіл судовий витрат.

У грудні 2017 року ТОВ «Кийтранс-2005» звернулося до апеляційного суду з заявою про роз'яснення рішення від 19 липня 2017 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що резолютивна частина виконавчого документа, виданого на виконання цього рішення, не передбачає застосування заходів примусового виконання, у зв'язку з чим державний виконавець повернув такий документ товариству без прийняття його до виконання.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Гуля В. В., Іванової С. І., роз'яснено рішення апеляційного суду Київської області від 19 липня 2017 року, а саме зазначено, що ОСОБА_4 зобов'язаний передати ТОВ «Кийтранс-2005» транспортний засіб марки «Nissan Pick-UP», реєстраційний номер НОМЕР_1, технічний паспорт НОМЕР_2, номер кузова: НОМЕР_3, двигун: 2488 см3, колір сірий, рік випуску: 1999.

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року.

Заявник вважає, що апеляційний суд змінив суть рішення, фактично перевівши його у статус відповідача. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Кийтранс-2005» про роз'яснення судового рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Задовольняючи заяву про роз'яснення рішення, суд апеляційної інстанції, застосувавши положення статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), виходив із того, що суд у мотивувальній частині рішення від 19 липня 2017 року за заявою ТОВ «Кийтранс-2005» (заподіювача шкоди) вирішив питання про передачу йому пошкодженого транспортного засобу після відшкодування завданих ним збитків на користь ОСОБА_4, однак у резолютивній частині не зазначив, хто саме повинен передати це майно.

Колегія погоджується з висновком апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» (далі - постанова) роз'яснено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення). У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні.

Роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення (пункт 21 постанови).

Ураховуючи те, що у резолютивній частині рішення від 19 липня 2017 року не зазначено особу, яка повинна передати транспортний засіб ТОВ «Кийтранс-2005», висновок апеляційного суду про необхідність роз'яснення судового рішення є правильним.

Колегія відхиляє аргументи заявника про те, що, роз'яснюючи рішення, апеляційний суд фактично перевів його у статус відповідача, оскільки питання про передачу автомобіля ТОВ «Кийтранс-2005» було вирішено за заявою останнього у зв'язку зі стягненням з нього на користь позивача (потерпілого) відшкодування вартості цього пошкодженого транспортного засобу. При цьому не змінилися ні зміст судового рішення, ні статус сторін у справі.

Інші доводи касаційної скарги на законність оскаржуваної ухвали не впливають та висновку суду не спростовують.

З огляду на викладене правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Гуля В. В., Іванової І. В., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» про роз'яснення рішення апеляційного суду Київської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат