Провадження№ 2/201/516/2018
У Х В А Л А

26 квітня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27.07.2017р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

27.07.2017 р. справу було передано в провадження судді Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.09.2017р. було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судове засідання (а.с. № 12).

В судове засідання, яке було призначено до розгляду на 30.01.2018р. позивач не зявився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. № 24), по телефону 30.01.2018р. просив розгляд справи відкласти з наданням пізніше документів, які б підтверджували поважність причини відсутності (а.с. № 29), між тим таких документів станом на 26.04.2018р. так суду і не надав.

В судові засідання, які були призначені до розгляду потім на 27.03.2018р. та 26.04.2018р., позивач не зявився, про дату та час слухання справи кожного разу був повідомлений належним чином, за адресою, яка була зазначена ним самим в позовній заяві, як адреса для листування та яка є адресою його реєстрації за даними паспорту (а.с. № 3, 6, 31-32, 36-37). Таким чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, вважається, що судові повістки позивачу вручені належним чином.

Розгляд справи 26.04.2018р. відбувався відповідно до вимог ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що позивач, будучи повідомленим належним чином про день та час судових засідань 31.01.2018р., 27.03.2018р. та 26.04.2018р. (а.с. № 24, 31-32, 36-37), тричі поспіль не зявився в судові засідання за своїм же позовом, суд вважає, що позивач не добросовісно користується своїми правами, отже позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід залишити без розгляду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судові витрати понесені позивачкою не підлягають поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір », ст.ст. 141, 223, ч.2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 353, п. 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Н.В.Ткаченко