Справа №766/1752/17
Пров. №2/766/2279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.02.2018 року просив стягнути з відповідача борг за договором купівлі-продажу в сумі еквівалентній 4000 доларів США, відповідно до боргових зобов'язань оформлених відповідачем у формі розписки від 08.11.2016 року, що на момент подання заяви складає суму 108400 грн., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення що складає 9504 грн., три відсотки річних від суми прострочення, що становить 3240 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 27.06.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу в кредит з розстроченням платежу автомобіля. Доказом укладення вказаного договору є письмова розписка, складена відповідачем власноручно. Зобов'язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позові вимоги визнав в повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено та визнано сторонами, що згідно письмової розписки власноручно складеної 23.06.2016 року ОСОБА_2, останній зобов'язався вносити регулярний місячний платіж в сумі 7083 грн. в рахунок вартості придбаного у позивача автомобіля БМВ 520.

В подальшому власноручно складеною розпискою від 08.11.2016 року відповідач підтвердив зобов'язання виплатити кошти в сумі 1000 доларів США до 31.01.2017 року в рахунок погашення заборгованості за автомобіль БМВ 520 та решту суми в розмірі 3000 доларів США зобов'язався виплатити в строк до 01.04.2017 року.

Відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачу зазначені кошти, в зв'язку з чим сума боргу відповідача перед позивачем становить 4000 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом НБУ еквівалентно 103720 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд також бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 3240 грн. та 9504 грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, суд встановив, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 2735,61 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За змістом статті 1 ЗУ №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня.

Як встановлено в судовому засіданні між сторонами виникли правовідносини на підставі договору (розписки), за змістом якого відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 4000 доларів США.

Норми частини другої ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1064,55 грн., в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору

Керуючись ст.ст.526, 530, 599, 625 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м. Херсон, вул. Фонвізіна, 36, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 106455,61 грн., а також 1064,55 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити в задоволенні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_3