Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/7483/17 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.Ю.
Провадження № 22-ц/778/1206/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Арматура України», ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Торговий дім «Арматура України», ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 лютого 2012 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір позики, оформлений письмовою розпискою, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав від нього грошові кошти у розмірі 187 500,00 доларів США, які зобов'язався повернути протягом тридцяти днів від дня пред'явлення йому вимоги позивачем.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між ним та ТОВ «Торговий дім «Арматура України» був укладений договір поруки від 24 лютого 2012 року, згідно з п.2.1 якого відповідальність поручителя настає з моменту невиконання (неналежного виконання) боржником основного зобов'язання за договором позики. При цьому, у випадку невиконання (неналежного виконання) основного зобов'язання повністю або частково поручитель та боржник відповідають перед позивачем як солідарні боржники, а позивач має право вимагати від поручителя виконання основного зобов'язання на суму, що не перевищує 5 000,00 грн.

13 червня 2016 року він направив на адресу ОСОБА_3 вимогу про повернення грошових коштів, яка відповідачем не виконана, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 187 500,00 доларів США, що станом на день подання позову до суду еквівалентно 4 881 525,00 грн.

На підставі зазначеного просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 4 876 525,00 грн., стягнути солідарно з ТОВ «Торговий дім «Арматура України» та ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики у розмірі 5 000,00 грн., а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму заборгованості за договором позики у розмірі 4 876 525,00 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Торговий дім «Арматура України» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму заборгованість за договором позики у розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Торговий дім «Арматура України» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 000 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права,просить заочне рішення суду скасувати, стягнути з позивача судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

З матеріалів справи вбачається, що в червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Торговий дім «Арматура України», ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року відкрито провадження у справі.

21 серпня 2017 у справі Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення про задоволення позову.

В серпні 2017 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 звернувся із заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 21 серпня 2017 року та апеляційною скаргою на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу судді, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області виходила з наступного.

Позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ч. 1 ст. 109 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення ухвали судді суду першої інстанції).

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (ч. 1 ст. 113 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення ухвали судді суду першої інстанції).

Згідно з ч. 3 ст. 122 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення ухвали судді суду першої інстанції, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 цього кодексу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. Питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому ч. 3 цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Позивач в позовній заяві зазначив місце проживання відповідача - ОСОБА_3 в м. Києві; відповідача - ТОВ «Торговий дім «Арматура Україна» м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 4, що є територією Дніпровського району м. Запоріжжя (колишня назва - Ленінський район м.Запоріжжя).

Як вбачалось з матеріалів справи, зокрема з відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, місцезнаходження відповідача ТОВ «Торговий дім «Арматура Україна» є: 69006, м. Запоріжжя, Ленінський район, вул. Північне шосе, 4. За копією паспорта відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1. Відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_3 судом першої інстанції не отримано.

На підставі зазначеного колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області в ухвалі від 19 жовтня 2017 року дійшла висновку, що судом першої інстанції відкрито провадження у справі з порушенням вимог ст. ст. 109, 113 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення ухвали судді суду першої інстанції, оскільки будь-які відомості про зареєстроване або фактичне місце проживання відповідачів у Вознесенівському районі м. Запоріжжя були відсутні. Зазначена ухвала Апеляційного суду Запорізької області учасниками справи не оскаржена.

Отже, вбачається, що заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року ухвалено з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктами 11, 13 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються за їхні місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За таких обставин заочне рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя на підставі ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 378, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року у цій справі скасувати, справу направити на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: