Ухвала

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 541/2862/13-ц

провадження № 61-12480св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхнього представника і представника товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус» - Сидоренко Олени Володимирівни про відвід суддів у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус» про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»,товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», ОСОБА_2, про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року у складі судді Куцин В. М. та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року у складі колегії суддів: Обідіної О. І., Бутенко С. Б., Прядкіної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «ФК «Поліс») на ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2018 року вказану касаційну скаргу передано судді-доповідачеві Луспенику Д. Д.

Ухвалою судді Верховного Суду від 14 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ТОВ «ФК «Поліс» на ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 05 квітня 2018 року справу призначено до розгляду на 03 травня 2018 року в складі колегії з п'яти суддів.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 17 квітня 2018 року визначено склад колегії для розгляду справи: Луспеник Д. Д. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Гулько Б. І., Синельников Є. В., Черняк Ю. В.

27 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхнього представника і представника товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус» (далі - ТОВ «Пермус») - Сидоренко О. В. про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д. і Білоконь О. В.

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддя Луспеник Д.Д., будучи головуючим при розгляді Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи за позовом ОСОБА_9 до Сидоренко О. В. та інших осіб (провадження № 6-43527 св 12), у складі колегії суддів прийняв судове рішення (ухвала від 17 квітня 2013 року), яке, на думку, заявників, є незаконне. А, відкривши касаційне провадженні і призначивши вказану вище справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суддя, на думку заявників, має намір скасувати судове рішення за касаційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», яке захищає права заявників.

Вказане, на думку заявників, свідчить про пряму чи побічну заінтересованість у розгляді справи (пункт 3 частини першої статті 36 ЦПК України), є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

У заяві про відвід також зазначається, що суддя Білоконь О. В., яка входить до складу колегії суддів для розгляду цієї справи, будучи раніше суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області, отримувала у м. Василькові квартиру (від якої у подальшому відмовилася), на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради, а однією з відповідальних осіб при прийнятті цього рішення була Сидоренко О. В., яка також отримала службову квартиру у спірному будинку, яка була предметом судового спору у зазначеній вище справі, розглянутій Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ. На думку заявників, суддя Білоконь О. В. підлягає відводу, оскільки в цій чи іншій справі брала участь (пункт 2 частини першої статті 36 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу); якщо, зокрема: він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі (пункт 2); він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи пункт 3); є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді (пункт 5).

Саме на вказані підстави для відводу суддів від участі при розгляді справи посилалися заявники.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д. і Білоконь О. В. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді.

Так, установлено, що суддя Луспеник Д.Д. у складі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав як головуючий у справі приймав участь та ухвалював відповідне судове рішення, про яке зазначається в заяві про відвід. Вказане судове рішення було предметом перегляду та допуску до Верховного Суду України за процедурою, передбаченою нормами ЦПК України у редакції до 15 грудня 2017 року, не скасоване і не змінене.

Сама по собі участь у розгляді іншої справи і незгода з таким рішенням учасника справи, не може бути достатньою підставою для відводу судді, а безпідставне заявлення самовідводу суддею не допускається. Це вважається ухиленням від здійснення правосуддя, від виконання суддівських обов'язків. Інших доводів заява не містить.

Що стосується заявленого відводу судді Білоконь О. В., то наведені в заяві підстави взагалі не витримують жодної критики і не містять обґрунтування, які слід було б спростовувати.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для сумніву в неупередженості чи об'єктивності суддів Верховного Суду, яким заявлено відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1, ОСОБА_2, їхнім представником і представником ТОВ «Пермус» - Сидоренко О. В. відводу суддів: Луспеника Д. Д. і Білоконь О. В., питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, їхнього представника і представника товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус» - Сидоренко ОлениВолодимирівни про відвід суддям Верховного Суду визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д. і Білоконь 0. В. передати для вирішення іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк