Справа №489/93/18
Провадження №2/489/1010/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 травня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Животовою А.В.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та виключення з актового запису про народження даних про батька,
Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та виключити актовий запис № 1254 від 20.04.2012 року про народження дитини, вчиненого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського нотаріального округу, оскільки відповідач покинув свою дитину, чим самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду Висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.
Характеристикою на ОСОБА_6 від дошкільного навчального закладу № 17 Управління освіти Миколаївської області, повідомлено про те, що за період навчання її батько не цікавився успіхами доньки, у її житті участі не приймав, за харчування дівчинки сплачує мати (а.с. 13).
Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Грищенко В.В. ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 16).
Висновком від 29.01.2018 року орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34-35).
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав.
Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки.
Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
За приписами ч. 3 цієї статті, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Положеннями статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 166, 180-182, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Виключити з актового запису № 1254 від 20 квітня 2012 року про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції даних про батька.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева
Повний текст судового рішення складено «11» травня 2018 року.