КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3360/17
Провадження № 2/488/521/18 р.
05.04.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
в складі : судді Лазаревої Г. М.,
при секретарі Чуб Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на 12/16 частин житлового будинку № 2 з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Чернишевського в м. Миколаєві, з яких: 1/16 частина в порядку спадкування за законом після померлого 20.02.2004 року ОСОБА_3; 1/16 частина в порядку спадкування за законом після померлої 02.06.2009 року ОСОБА_4; 5/16 частин в порядку спадкування за законом після померлої 06.03.2015 року ОСОБА_5; 5/16 частин в порядку спадкування за законом після померлого 03.02.2017 року ОСОБА_6
В обґрунтування позову позивач зазначав, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Чернишевського, 2 в м. Миколаєві, належав на праві власності його батьку ОСОБА_3, його матері ОСОБА_5, позивачу, брату позивача ОСОБА_6, по 1/4 частині кожному на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2002 року.
20.02.2004 року помер батько позивача, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини спадкового житлового будинку. На день його смерті разом із ним проживали та були зареєстровані обидва його сини, дружина та матір ОСОБА_4, тобто кожен з них фактично прийняв спадщину в рівних долях, а саме по 1/16 частині.
02.06.2009 року померла бабуся позивача, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/16 частини житлового будинку. Позивач фактично прийняв спадщину за правом представлення.
06.05.2015 року померла матір позивача та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/16 частини житлового будинку. Позивач, як такий, що був зареєстрований та проживав за однією адресою із спадкодавицею, фактично прийняв спадщину після смерті матері.
03.02.2017 року помер брат позивача та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/16 частини спадкового житлового будинку. Позивач, як спадкоємець другої черги, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті брата в порядку спадкування за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, а саме договору купівлі-продажу.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просив задовольнити позов.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Частина 1 ст. 1266 ЦК України визначає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2002 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Чернишевського, 2 в м. Миколаєві, належав на праві власності батьку позивача ОСОБА_3, його матері ОСОБА_5, позивачу, брату позивача ОСОБА_6, по 1/4 частині кожному.
20.02.2004 року помер ОСОБА_3 - батько позивача, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини спадкового житлового будинку. На день його смерті разом із ним проживали та були зареєстровані обидва його сини, дружина та матір ОСОБА_4, тобто кожен з них фактично прийняв спадщину в рівних долях, а саме по 1/16 частині.
02.06.2009 року померла ОСОБА_4 - бабуся позивача, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/16 частини житлового будинку. Позивач фактично прийняв спадщину за правом представлення, оскільки син спадкоємиці помер раніше за неї.
06.05.2015 року померла ОСОБА_5 - матір позивача та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/16 частини житлового будинку. Позивач, як такий, що був зареєстрований та проживав за однією адресою із спадкодавицею, фактично прийняв спадщину після смерті матері. ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини.
03.02.2017 року помер ОСОБА_6П - брат позивача та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/16 частини спадкового житлового будинку. Позивач, як спадкоємець другої черги, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті брата в порядку спадкування за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, а саме договору купівлі-продажу.
Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом.
На підставі викладеного суд вважає, що відмова нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом носить формальний характер, в зв'язку із чим визнає за позивачем право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 12/16 частин житлового будинку № 2 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Чернишевського в м. Миколаєві, з яких:
- 1/16 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Чернишевського, 2 в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 20.02.2004 року;
- 1/16 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Чернишевського, 2 в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 02.06.2009 року;
- 5/16 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Чернишевського, 2 в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 06.03.2015 року;
- 5/16 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Чернишевського, 2 в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 03.02.2017 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Г.М. Лазарева