Справа № 495/6110/17
№ провадження 2/495/190/2018
Ухвала

Про відмову в задоволенні заяви

29 березня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Дорошенко О.Д.,

за участю учасників справи:

від позивача представник позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності,

від відповідача представник відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності,

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області заяву представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви громадської організації «Всеукраїнське обєднання «Варта Руху» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державного архітектурно будівельного контролю Білгород Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача громадської організації «Всеукраїнське обєднання «Варта Руху» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва, відповідно до ст.376 ЦК України просить суд: знести самочинно побудовану будівлю, яка розташована на вул. Лазурна, 44Д, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області за рахунок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути судові витрати з відповідача ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, код НОМЕР_1, на користь громадської організації «Всеукраїнське обєднання «Варта Руху» (, адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 33).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 надала заяву, відповідно до якої вказує, що статтями 1, 21 Закону України «Про громадській обєднання», громадським організаціям надано право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади АР, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваження), заявами (клопотаннями), скаргами. При цьому, право громадських організацій на звернення до суду із відповідними позовами у розумінні п.2 частини 1 статті 21 наведеного Закону є загальною прерогативою та обмежено певними категоріями правовідносин, з якими безпосередньо повязана статутна діяльність громадських організацій, та законодавством, яке безпосередньо регулює відповідні правовідносини.

Отже, Закон України «Про громадській обєднання» не передбачає право громадських обєднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб, у тому числі, і засновників таких обєднань, органів державної влади, органів місцевого самоврядування; відсутні такі положення в законодавстві, що регламентує земельні відносини, Законі України «Про місцеве самоврядування».

Так, позивач в позові зазначив, що до нього звернувся член ОСОБА_4 (але не вказує хто саме, чи дійсно він є членом, і навіть не підтвердив чи дійсно це житель смт. Затока) і посилався на Статут організації, що метою організації є захист прав і свобод, а також реалізація законних інтересів її членів,а тому ОСОБА_4 може бути позивачем.

Однак, відповідно до пп. 2.3 статті 2 Статуту позивача не йде мова про представництво організацій у судах будь-якої ланки щодо захисту прав та законних інтересів своїх членів, а самі положення Статуту не містять повноважень представляти свого члена без довіреності.

На підставі вищевикладених обставин, з посиланням на п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, просить суд позовну заяву залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 проти вказаної заяви заперечував, просить суд в її задоволенні відмовити.

Вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, посилання представника відповідача в його заяві про залишення позовної заяви без розгляду, мають бути розглянуті судом при розгляді справи по суті та при ухваленні рішення суду.

За таких підстав, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання представника відповідача відмовити, як в необґрунтованому та такому, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви громадської організації «Всеукраїнське обєднання «Варта Руху» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державного архітектурно будівельного контролю Білгород Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: