Справа № 346/995/18
Провадження № 2/346/926/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:судді - Пятковського В.І.,

з участю секретаря Іванишин Х.І.,

позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що на підставі договору дарування від 11 лютого 2010 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1

У вказаному житловому будинку зареєстрований її колишній чоловік, ОСОБА_4, який протягом тривалого часу не проживає у ньому, не бере участі в оплаті комунальних послуг та інших витратах на утримання будинку.

Реєстрація відповідача у вказаному будинку позбавляє її, як власника, права в повній мірі володіти своїм майном.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1, не цікавиться цим житлом, не допомагає в його утриманні і вказане житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, то просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим будинком.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся судовими повістками.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.

Як видно із досліджених письмових доказів, позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1

Наведене підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченим 11 лютого 2010 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф., зареєстрованим в реєстрі за № 281 (а.с.11) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2619- від 21 жовтня 2017 року (а.с.4).

Відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради об»єднаної територіальної громади від 20 лютого 2018 року № 140 у спірному будинку зареєстровані ОСОБА_2, її син ОСОБА_4 та колишній чоловік ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно акту від 20 лютого 2018 року, складеного старостою села Княждвір ОСОБА_6 за участю сусідів позивачки, відповідач ОСОБА_4 по місцю реєстрації не проживає більше шести років (а.с.12).

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які зазначили, що відповідач в будинку ОСОБА_8 не проживає, не цікавиться цим житлом, не допомагає в його утриманні. У селі вони не бачили його уже ряд років.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім»ї позивача, отже являються наймачами житлового приміщення.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною 1 ст. 71 ЖК України.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, то суд вважає за можливе позов задовільнити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 321, ЦК України, ст. 71, 72, 163 ЖК України, керуючись ст.ст. 197, 213, 215, 223, 224-226, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя П'ятковський В. І.