Справа № 357/2738/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши упідготовчому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірванння шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 05.08.2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вона не має наміру проживати спільно однією сім'єю з відповідачем, за таких обставин позивач вважає сумісне життя, та збереження шлюбу неможливим, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, а також, оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, - просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1 / 3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до 07.03.2019 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що сторони по справі з 05.08.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, 07.03.2016р.н., що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини.(а.с.7).

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння і різні погляди на життя, проживають окремо. Ні позивач, ні відповідач не бажає відновлювати стосунки, зазначають, що їх рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве.

Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння, сварки, що негативно впливає на життя та розвиток дитини, подружжя проживає окремо.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка категорично не бажає поновлювати шлюбні стосунки і наполягає на розірванні шлюбу. А тому, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що син проживає разом з мамою, знаходиться на її повному утриманні, а батько дитини, ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить стягнути аліменти.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини - не заперечив.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі-за подання позовів про стягнення аліментів.

За ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі розмірі 704 грн.80 коп., а також судові витрати на користь відповідача в розмірі 704 грн.80 коп.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113, 180-183, 191 СК України ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258- 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,

зареєстрований 05.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1054 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, 11.03.1997р.н. (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працює ТОВ «Новус Україна» м.Біла Церква,вул.Леваневського,26-д на користь ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_2), проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 07.03.2016р.н. в розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, 11.03.1997р.н. (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працює ТОВ «Новус Україна» м.Біла Церква,вул.Леваневського,26-д на користь ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_2), проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 кошти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини з ycix видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 . щомісяця, починаючи з 20.03.2018 року i до досягнення дитиною трьох років, тобто до 07.03.2019 року.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, 11.03.1997р.н. (РНОКПП НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, 11.03.1997р.н. (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 704 грн.80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_5