Справа № 372/2164/17 Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/793/18 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 46 26.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Суханової Є.М.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Обухівське» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Обухівське», третя особа: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Обухівська міська рада Київської області про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування землею та за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Обухівське», третя особа: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування землею, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Обухівське» за участю третіх осіб: Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Обухівської міської ради Київської області про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування землею, в якому просила суд визнати недійсним та скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 року, виданий Обухівською міською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 1687,9 га. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 3.8075 га, яка розташована на території Обухівської міської ради Київської області, на підставі наказу № 10-7506/15-17-сг, виданого 28.04.2017 року Головним управлінням Держегокадастру у Київській області.

ОСОБА_3 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Обухівське», за участі третіх осіб: Обухівської районної державної адміністрація Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування землею, в якому просив суд визнати недійсним та скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_4 від 13.02.1996 року, виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 2164,6 га. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 3.613 га, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, на підставі наказу б/н, виданого 03.06.2016 року Головним управлінням Держегокадастру у Київській області.

Як позивачам стало відомо, належні їм на праві власності земельні ділянки перебувають в межах інших земельних ділянок, що перешкоджає їм як власникам вільно володіти та розпоряджатись своїм майном, оскільки відповідач перешкоджає цьому.

Так, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 року, виданого Обухівською міською радою Київської області радгоспу-комбінату Обухівський було передано в користування 1687,9 га земель в межах Обухівської міської ради згідно з планом користування. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства Обухівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад» № 385 від 28.03.2012 р. як правонаступнику радгоспу-комбінату Обухівський, було надано дозвіл на розроблення проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього підприємства згідно з державними актами на право постійного користування землею серії НОМЕР_5. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 08.12.2015 року № 365 «Про затвердження проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад» відповідно до статей 17,22,25, п. 4 ст. 186, п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 49 Закону України «Про землеустрій», ст. 11 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», статей 21, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» затверджено проект приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське», розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Не погоджуючись з вищезазначеною землевпорядною документацією, ПАТ «Обухівське» звернулось до суду. Рішенням Господарського суду Київської області від 04.03.2016 року по даній справі проект приватизації земель ПАТ «Обухівське» визнано чинним. У позовних вимогах ПАТ «Обухівське» відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області ПАТ «Обухівське» подало апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Обухівське» на рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2016 року у справі № 911/68/16 залишено без задоволення. Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 року ПАТ «Обухівське» подало касаційну скаргу. 27.07.2016 року постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу ПАТ «Обухівське» залишено без задоволення. Постанова набрала законної сили. Загальна площа земель згідно з проектом приватизації земель ПАТ «Обухівське», який затверджено розпорядженням голови Обухівської райдержадміністрації від 08.12.2015 року № 365, складає 4070,59 га, а загальна площа земель згідно з державними актами на право постійного користування НОМЕР_6 складає 5179,5 га, тобто площа зменшилась.

Державні акти на земельні ділянки на право постійного користування землею були видані в лютому 1996 року. З того моменту і по теперішній час з цих ділянок неодноразово вилучалися земельні ділянки, але документи на користування землями при цьому перероблені не були. На даний момент згідно з розпорядженням № 365 затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське», який був визнаний Вищим господарським судом України чинним, площа земель згідно цього проекту інша, а різниця становить 1108,91 га. На даний час відбулася приватизація земель ПАТ «Обухівське» і всі землі ПАТ «Обухівське», які перебували у підприємства в користуванні розподіленні між працівниками цього підприємства. На день подання даного позову видано близько 300 наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельних ділянок у власність. Таким чином на даний час земельних ділянок в тій конфігурації і з тією ж площею у землекористувача ПАТ «Обухівське» не існує, а на одні й ті самі землі є нові документи. На даний момент, ПАТ «Обухівське» зазначає завідомо неправдиві дані, стосовно площі земель, стверджуючи що вся земля згідно державних актів є в їх користуванні, що призводить до викривлення інформації тому враховуючи вищенаведене державні акти на право постійного користування землею серії НОМЕР_5 не відповідають дійсності.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року об'єднано в одне провадження позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Обухівське», третя особа: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Обухівська міська рада Київської області про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування землею, та за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Обухівське», третя особа: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області про визнання недійсними та скасування державного акту на право постійного користування землею та об'єднаній справі присвоєно № 372/2164/17 (провадження № 2-1279/17).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 року, виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 1687,9 га.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_4 від 13.02.1996 року, виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 2164,6 га.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ПАТ «Обухівське» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням 5 сесії ХХІІ скликання від 14 грудня 1995 року Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області затверджено науково-технічну документацію по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельні ділянки загальною площею 1687,9 га (ріллі - 1400,2 га, сіножатей -22,4 га, пасовищ -54,1 га, лісів і інших лісо вкритих площ - 30,0 га, боліт -8,1 га, під водою - 24,9 га, під господарськими шляхами -36,3 га, під виробничими будівлями і дворами - 61,2 га, під гідротехнічними спорудами - 48,2 га, відкритими землями без рослинного покриву -2,5 га) та доручено Київському відділенню інституту землеустрою виготовити Державний акт на право постійного користування землею.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 року, виданого Обухівською міською радою Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» було передано в користування 1687,9 га земель в межах Обухівської міської ради згідно з планом користування.

Рішенням 5 сесії ХХІІ скликання від 05 грудня 1995 року Першотравенської сільської ради народних депутатів Обухівського району Київської області «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області затверджено науково-технічну документацію по виготовленню Державного акту на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельну ділянку загальною площею 2164,6 га (ріллі - 1968,7 га, сіножатей -23,4 га, пасовищ -125,6 га, лісів і інших лісо вкритих площ - 6,8 га, під водою -1,9 га, боліт -0,7 га, під господарськими шляхами -20,6 га, під виробничими будівлями і дворами - 16,2 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1 га, відкритими землями без рослинного покриву -0,6 га) та доручено Київському відділенню інституту землеустрою виготовити Державний акт на право постійного користування землею

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_4 від 13.02.1996 року, виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» було передано в користування 2164,6 га земель в межах Першотравенської сільської ради згідно з планом користування.

Протоколом загальних зборів № 2 від 05 березня 2010 року та протоколом загальних зборів № 3 від 22 лютого 2014 року було вирішено провести розпаювання та приватизацію земель ПАТ «Обухівське» та затвердити список осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до статей 22,23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року), п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства,сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту.

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад № 385 від 28.03.2012 року як правонаступнику радгоспу-комбінату «Обухівський», було надано дозвіл на розроблення проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього підприємства згідно з державними актами на право постійного користування землею серії НОМЕР_5. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 08.12.2015 року № 365 «Про затвердження проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад» відповідно до ст.ст. 17,22,25, п. 4 ст. 186, п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 49 Закону України «Про землеустрій», ст. 11 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», ст. ст. 21, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» затверджено проект приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське», розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб публічне акціонерне товариство «Обухівське» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Обухівське», що засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05.05.2006 №14-25-7/1 шляхом перетворення Державного підприємства радгоспу-комбінату «Обухівський» у відкрите акціонерне товариство «Обухівське» відповідно до законів України "Про приватизацію державного майна" та "Про господарські товариства".

Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Законом України від 17.07.1997 №475/97 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та Перший протокол до Конвенції, а відтак, в силу статті 9 Конституції України, вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу.

Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області «Про надання земельної ділянки у власність» від 28.04.2017 року, ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 3,8075 га (кадастровий номер НОМЕР_7) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області та зазначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,8075 га (кадастровий номер НОМЕР_7) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за ОСОБА_2

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,613 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за ОСОБА_3 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 03.06.2016 року. Відповідно до цих наказів земельні ділянки позивачам були надані враховуючи проект приватизації земель ПАТ «Обухівське». Тобто земельні ділянки позивачів входять до складу земель, визначених державними актами на право постійного користування землею, які є предметом цього спору.

З викладеного вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 3,8075 га (кадастровий номер НОМЕР_7) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за ОСОБА_2 та на земельну ділянку площею 3,613 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за ОСОБА_3 зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до пункту 5 Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 №2200-ХІІ "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі", роздержавлення і приватизація земель сільськогосподарських підприємств і організацій, передбачених частиною 2 пункту 3 цієї постанови, проводиться, починаючи з 15.03.1992 відповідно до проектів, які розробляються керівництвом (адміністрацією) цих підприємств і організацій за участю експертів і державних землевпорядних організацій, схвалюються трудовими колективами і затверджуються за поданням сільської (селищної) ради районною (міською радою народних депутатів), Кабінету Міністрів України було визначено до 15.05.1992 розробити і затвердити рекомендації по складанню цих проектів. Згідно з цією постановою було зобов'язано Кабінет Міністрів України, Уряд Республіки Крим, Київську і Севастопольську міські Ради народних депутатів: розробити і затвердити до 01.06.1992 відповідну державну, республіканську, обласні (міські) програми земельної реформи на 1992-1995 роки; передбачити в них на кожний рік заходи щодо організаційно-правового, кадрового, науково, матеріально-технічного забезпечення земельної реформи, розрахунки необхідних для здійснення реформи коштів і джерела їх покриття; до 15.05.1992 визначити перелік сільськогосподарських підприємств і організацій, землі яких підлягають передачі в колективну і приватну власність у 1992 році. Перелік господарств, землі яких передбачається передавати у власність у наступні роки, визначати не пізніш як за один місяць до початку наступного року. При цьому виходити з того, що у складі державної власності, яка не приватизується, залишаються землі, визначені у статті 4 Земельного кодексу України.

В подальшому, 28.06.1996 року було прийнято Конституцію України, положеннями статті 14 якої визначено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Стаття 14 Конституції України визначає землю основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до частини 2 пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Зазначене право за вказаними особами визнано законом та не залежить від волі юридичної особи сільськогосподарського акціонерного товариства, а відтак, передача земельної ділянки у власність особі, яка має право на земельну частку (пай), в порядку приватизації не потребує ані погодження попереднього користувача (сільськогосподарського акціонерного товариства), ані попереднього вилучення земельної ділянки у такого користувача рішенням повноважного органу.

Відповідно до частини 1 статті 25 Земельного кодексу України (у відповідній редакції), було передбачено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Частиною 2 статті 25 Земельного Кодексу України визначено, що рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Зазначеною статтею також визначено, що землі у приватну власність особам, зазначеним у частині 1 цієї статті, передаються безоплатно; площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд); особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості); при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті; вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Згідно з приписами частин 3, 4, 5 статті 118 Земельного Кодексу України "Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами", до якої також відсилає п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до приписів частини 2 статті 122 Земельного кодексу України у тій же редакції, до якої відсилають положення наведеної вище статті 118 Земельного кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Згідно з частиною 3 тієї ж статті районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).

Отже, накази Головного управління Держгеокадстру у Київській області про надання земельних ділянок у власність громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано відповідно до пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, статей 15-1, 25, 79-1, 118, 122 Земельного кодексу України, Положення "Про головне управління Держгеокадстру у Київській області", затвердженого наказом Держгеокадастру від 03.03.2015 року № 24.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про господарські товариства" - господарські товариства можуть набувати майнових та особистих майнових прав. Товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного капіталу, іншого майна набутого на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до статті 81 Цивільного кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього кодексу. Статтею 87 Цивільного кодексу України визначено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження.

Відповідно до частини 1, 2 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Частинами 1, 2 статті 108 Цивільного кодексу України передбачено, що перетворення юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; г') вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 911/4065/16 (яка є обов'язковою для інших судів) встановлено, зокрема, такі обставини. Публічне акціонерне товариство "Обухівське", як товариство приватної форми власності, не належить до суб'єктів, які можуть реалізувати законодавчо встановлене право власності на безоплатну приватизацію саме на зазначену земельну ділянку, яка приватизується працівниками радгоспу-комбінату "Обухівське". До того ж, колегія суддів звертає увагу, що посилання позивача на пункт 10 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр", яким визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом є дійними, та на пункт 2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр", яким зазначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, є помилковим, оскільки згідно пункту "в" статті 141 Земельного кодексу України, у разі припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій їх право постійного користування земельною ділянкою припиняється і автоматично в порядку правонаступництва не переходить, а виникає на загальних підставах. Тобто, з огляду на вищевикладене, право постійного користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельними ділянками площею 5179,00 га, що розташовані в межах Нещерівської сілської ради, Першотравенської сільської ради та Обухівської міської ради, припинилось 05 жовтня 2006 року у зв'язку з припиненням діяльності такої особи і в порядку правонаступництва до Публічного акціонерного товариства "Обухівське" не перейшло, оскільки чинним законодавством України такий порядок не передбачено. Тобто, відповідач користується зазначеними земельними ділянками незаконно, з порушенням порядку, встановленого земельним законодавством.

Крім того, посилання на факт незаконного користування відповідачем земельними ділянками за оскаржуваними державними актами міститься в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 19.09.2016 року. В цій ухвалі наявні посилання на результати перевірки ПАТ «Обухівське» Державною інспекцією сільського господарства в Київській області, про що складений акт № А 37/1/224 від 31.05.2015 року. За результатами цієї перевірки встановлено, що у відповідача відсутнє право власності чи користування змельними ділянками, які надавались у постійне користування ДП Радгосп-комбінату «Обухівський». Тобто ПАТ «Обухівське» порушує статті 125, 126 ЗК України.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, загальна площа земель 5179,5 га, що надані в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» у 1996 році згідно з державними актами на право постійного користування землею значено зменшилась. Так, зокрема, за період видачі державних актів до прийняття рішення про розпаювання земель ПАТ «Обухівське» 12.02.2010 року було вилучено з постійного користування згідно з пояснювальною запискою до схеми розпаювання земель ВАТ «Обухівське» всього 616,61 га, з яких на території Першотравенської сільської ради 142,8 га, на території Нещерівської сільської ради 473,31 га, на території Обухівської міської ради 0,5 га та планувалось до розпаювання 4215,7004 га серед осіб, які мають на це право. Окрім того, значну кількість земель вилучено згідно з розпорядженнями Обухівської районної державної адміністрації та рішень органів місцевого самоврядування із користування радгоспу-комбінату «Обухівський» (ВАТ «Обухівське» ПАТ «Обухівське»). Однак, до державних актів на право постійного користування радгоспу-комбінату «Обухівський» НОМЕР_6 (як того вимагає законодавство) не внесено зміни щодо площі земельних ділянок, передбачені розділом «Зміни в землекористуванні» та планом зовнішніх меж, чим порушено вимоги пункту 3.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993 року N 28 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 р. за N 31, в порядку якої радгоспу-комбінату «Обухівський» видавався вищезазначений державний акт на право постійного користування землею, якою встановлено, що у разі зміни меж, розміру, цільового призначення та умов надання земельних ділянок, що відбулися після видачі державного акта, до нього вносяться ці зміни, які фіксуються на плані зовнішніх меж і на останній сторінці державного акта. Зміни на плані зовнішніх меж викреслюються чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю, зміни вносяться одночасно в обидва примірники державного акта.

Окрім того, відповідно до статті 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відомості щодо перебування в користуванні ПАТ «Обухівське» земельних ділянок на території Обухівської міської ради та Першотравеньскої сільської ради в Державному земельному кадастрі відсутні.

Оскільки площі, конфігурація та поміри земельних ділянок, зазначених в Державному акті на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 року, виданий Обухівською міською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 1687,9 га та Державному акті на право постійного користування землею серії НОМЕР_4 від 13.02.1996 року, виданий Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 2164,6 га не відповідають фактичному стану, відомостям Державного земельного кадастру, вони порушують право позивачів, як власників земельних ділянок, що набуте ними відповідно до закону, оскільки у ПАТ «Обухівське», як встановлено в ході судового розгляду, відсутнє законне право на користування вищезазначеними землями, які вже не існують в тих межах, що зазначені в них.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено статтею 152 ЗК України, відповідно до ч.2 та 3 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є обґрунтованими, доведені належними та допустимими доказами, та є такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено порушення відповідачем права позивачів на вільне користування та розпорядження власними земельними ділянками в результаті неправомірного використання відповідачем земельних ділянок за оскаржуваними державними актами. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, державні акти на право постійного користування землею мають бути визнані недійсними та скасовані, оскільки їх існування в такому вигляді є незаконним та таким, що суперечить нормам земельного законодавства, що порушує права позивачів та інших осіб, які відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області вже отримали аналогічні накази на земельні ділянки та в подальшому (у випадку існування оскаржуваних державних актів) також будуть позбавлені можливості вільно розпоряджатись своїм майном.

В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на ст.ст. 104, 108 ЦК України як на законодавчу підставу переходу до нього права постійного користування державною земельною ділянкою. Проте, апеляційний суд звертає увагу, що вищезазначені статті є нормами загального права, які не регулюють правовідносини правонаступництва прав на землю, оскільки це визначено нормами спеціального законодавства, які мають пріоритетне застосування у даному випадку.

Правова позиція суду по цьому питанню визначена у Постанові Вищого господарського суду України від 11.10.2017 року у справі №911/4065/16 за позовом ПАТ «Обухівське» до Головного управління Держгеокадастру про визнання недійсним його Наказу про надання земельної ділянки у приватну власність та скасування запису у Поземельній книзі. У Постанові судом зроблений висновок, що в результаті вищезазначеної реорганізації відповідач не набув права на постійне користування землею за вищезазначеним актом, оскільки відповідно до норм чинного законодавства дане товариство не визначене як особа, яка може мати право постійного користування землею державної власності.

Щодо посилання апелянта на п. 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», ВГСУ зазначив, що «застосування даної норми у даному випадку є помилковим, оскільки, згідно п. «в» ст. 141 Земельного кодексу України у разі припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ, та організацій їх право постійного користування земельною ділянкою припиняється і автоматично в порядку правонаступництва не переходить, а виникає на загальних підставах. Дана норма є спеціальною і відповідно пріоритетною для застосування у даних правовідносинах».

Судом зроблений висновок, що ПАТ «Обухівське», як товариство приватної форми власності, не належить до суб'єктів, які можуть реалізувати законодавчо встановлене право постійного користування землею державної власності.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що обов'язок щодо реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі покладений законом на державного кадастрового реєстратора.

Згідно п. 1.16 Інструкції технічна документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апелянта з цього питання є нормативно необґрунтованими, оскільки вищезазначена реєстрація здійснюється за його ініціативою та заявою, водночас апелянт підтверджує, що не звертався із заявою про реєстрацію земель ПАТ «Обухівське». В обґрунтування своєї бездіяльності апелянт посилається на те, що ним не отриманий проект приватизації земель і він не міг ним скористатися. Але це не є поважною причиною. Суд першої інстанції досліджував вищезазначені обставини та пояснення третьої особи-2, які підтвердили, що право на користування земельними ділянками апелянтом не зареєстроване, а він не вжив заходів щодо проведення реєстрації.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Обухівське» залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Суханова Є.М.