Cправа № 127/2-126/2011
Провадження № 4-с/127/29/18
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Прокопчук А.В..

при секретарі Крижанівському В.В.,

за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

головного державного виконавця Центрального ВДВ міста

Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу ОСОБА_4 на постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 23.02.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника та від 26.02.2018 року про виправлення помилки в процесуальному документі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд з вищевказаною скаргою.

Вимоги, викладені в скарзі, мотивовано тим, що 9 червня 2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 196-Ф/08 від 05.09.2008 року в сумі 55586 дол. США 68 центів, 34 541 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. 23 лютого 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Дана постанова отримана заявником 10.03.2018 року. ОСОБА_4 зазначає, що вказану постанову винесено з порушенням норм чинного законодавства, а саме не вірно вказано розмір земельної ділянки, на яку було накладено арешт; не вказано строк обмеження в праві користуванні земільною ділянкою, а також не зазначено паспортні дані, місце проживання зберігача. Крім того, у постанові відсутній підпис боржника або відмітка про відмову від його підпису, оскільки вона не була присутня при описі та арешті належної їй земельної ділянки та належним чином не була повідомлена про дату вчинення даної дії державним виконавцем. Зважаючи на порушення норм чинного законодавства та з метою захисту своїх прав, ОСОБА_4 звернулася до суду з даною скаргою та просить скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.02.2018 року, винесену головним державним виконацем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 48006030.

До початку розгляду скарги по суті представником заявника ОСОБА_1 було подано суду заяву про збільшення вимог скарги, відповідно до якої він просить:

- скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.02.2018р. винесену головним державним виконавцем Центрального ВДВ міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 48006030;

- скасувати постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 26.02.2018р. винесену головним державним виконавцем Центрального ВДВ міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 48006030.

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скаргу підтримали разом з збільшеними вимогами, посилаючись на обставини, викладені в скаргі. Просили задовольнити скаргу у повному обсязі.

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засідання скаргу не визнав, надав письмові заперечення та пояснив, що в ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що за боржником зареєстровано земельну ділянку за адресою: м. Вінниця, вул. Польова, 18, яка перебуває в іпотеці. З метою виконання рішення суду державним виконавцем 23.02.2018р. здійснено опис та арешт майна боржника у відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», про виконання якого на адресу боржника 12.02.2018р. надіслано повідомлення про вчинення виконавчих дій. З огляду на те, що боржник була відсутня при складанні оскаржуваної постанови, вона була надіслана їй поштою. Також ОСОБА_3 повідомив, що ним було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме в оскаржуваній постанові. Щодо зазначення строку дії обмеження, то в даному випадку потреба для обмеження права користування майном відсутня. Всі помилки при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника усунуті відразу після їх виявлення. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник стягувача ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки його неявка не перешкоджає розгляду даної скарги, суд розглянув скаргу за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2, головного державного виконавця Центрального ВДВ міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №48006030 та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 1 березня 2011 року по справі № 2-126/11 позов ПАТ АТ АБ «Укргазбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 196-Ф/08 від 05 вересня 2008 року в сумі 55586,68 дол. США (що станом на 01.03.2011 року за офіційним курсом НБУ становить в еквіваленті 441 358,24 грн.), 34 541, 81 грн., судовий збір в розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Дане рішення суду було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10 травня 2011 року.

За вищевказаним судовим рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці 09.06.2011 року видано виконачий лист № 2-126-2011, який було звернуто до примусового виконання.

З постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника встановлено, що головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 23 лютого 2018 року винесено дану оскаржувану постанову, якою описано та накладено арешт на земельну ділянку к/н :02:074:0018, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Польова, 18, заг. площею 0,09 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить боржнику ОСОБА_4. На описане мано накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: заборонено відчужувати, користуватись. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність ОСОБА_6 представника ПАТ АБ «Укргазбанк». Виконавчі дії були проведені в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Оскаржувана постанова боржником не підписана (а.с.7).

Як вбачається з супровідного листа, оскаржувана постанова була надіслана боржнику та стягувачу 23.02.2018 року (а.с. 8). Слід зазначити, що дана постанова була отримана боржником 10.03.2018 року (а.с. 9, 10-11).

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Пунктом першим частини пятої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 755926 вбачається що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0570 га, розташованої по вул. Польова, 18 в м. Вінниці, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:074:0018 (а.с. 34). Дана земельна ділянка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2008 року (а.с. 14).

Розмір зазначеної земельної ділянки також підтверджується роздруківкою із Публічної кадастрової карти року (а.с. 15) та роздруківки Інформації з Державного земельного кадастру (а.с. 16).

Аналізуючи вищевказані документи, суд приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові головним державним виконавцем було допущено помилку в розмірі земельної ділянки та вказано 0,09 га, замість 0,0570 га., а також не вказано про наявність комунікацій.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (п. 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що на описане майно (земельну ділянку) встановлено обтяження права користування ним, зокрема заборонено відчуджувати, користуватись. Отже, проаналізувавши зміст постанови та вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем було не встановлено строк обмеження права користування земельною ділянкою, що є порушенням норм чинного законодавства. Суд звертає увагу, що в своїх запереченнях ОСОБА_3 зазначає про те, що в даному випадку відсутня потреба щодо обмеження права користування земельною ділянкою, що суперечить змісту оскаржуваної постанови. Так, в постанові від 23.02.2018 року ним було встановлено обмеження, проте наразі ним заперечується даний факт. Вважаю за необхідне звернути увагу на те, що в змісті скарги, зазначається про відсутність встановленого строку, протягом якого діятиме обмеження. Тобто ОСОБА_4 не заперечує проти встановлення обмеження, а лише звертає увагу, що в постанові не визначено строк його дії, чим порушено вимоги п.3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, слід звернути увагу на положення п. 10 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, в якому визначено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

- якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

- прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); - відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

- якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

- відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

- зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Отже, якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, то в постанові вказується прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, паспортні дані, її місце проживання. Однак, в супереч цьому, головним державним виконавцем в оскаржуваній постанові було вказано лише прізвище, імя, по батькові зберігача., а паспортні дані та місце його проживання не зазначено.

З матеріалів скарги вбачається, що 12 лютого 2018 року сторонам виконавчого провадження (стягувачу та боржнику) направлялось повідомлення про те, що 23.02.2018 року будуть проводитись виконавчі дії щодо опису та арешту земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_4 (а.с. 52). Слід зазначити, що в даному повідомленні вірно вказано розмір земельної ділянки. Суд критично ставиться до даного повідомлення, оскільки головним державним виконавцем не було доведено факт надсилання його сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику та отримання його нею. Жодного поштового повідомлення про вручення чи не вручення даного повідомлення, ОСОБА_3 не надано та у виконавчому провадженні відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на те, що головним державним виконавцем не доведено факт повідомлення боржника про проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна, суд приходить до переконання, що боржник не був повідомлений про намір вчинити дані дії.

Також, з матеріалів доданих до заперечення вбачається, що 26 лютого 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі (а.с. 53-54). Даною постановою внесено виправлення до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.02.2018, а саме: в пункті першому замість слів «0,09га» зазначити «0,057га» та доповнено його словами «комунікації на земельній ділянці відсутні». Третій пункт доповнено словами «паспорт серії АВ № 078569, виданий Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає за адресою: Вінницька область, Вінницькі Хутора, пров. Леонтовича, 1». Дана постанова була надіслана сторонам виконачого провадження ще 26.02.2018 року (а.с. 55), проте жодних доказів отримання ними, головним державним виконавцем не надано та у виконавчому провадженні відсутнє. Суд зазначає,що оскільки від дати відправлення пройшло понад два місяці, то боржник мав би вже отримати дану постанову і підтвердження було б в матеріалах виконавчого провадження. Однак, головним державним виконавцем не було надано суду доказу отримання/не отримання даної постанови, тому суд ставить під сумнів факт надіслання постанови від 26.02.2018 року.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем було лише частково виправлено помилки, допущені в оскаржуваній постанові, а саме розмір земельної ділянки, наявність комунікацій та зазначено дані зберігача. Проте, строк обмеження права користування земельною ділянкою, досі не визначені. Отже, дослідивши матеріали додані до скарги, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Макушинським Ю.І. під час винесення постанови від 23.02.2018 року було допущено порушення вимог законодавства. Слід відзначити, що постанова про виправлення помилки в процесуальному документі є невід'ємною частиною постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Суд критично ставиться до твердження головного державного виконавця відносно затягування процедури реалізації майна боржником, оскільки воно не підтверджено жодними доказами. Слід відзначити, що саме ОСОБА_3 здійснено порушення вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій. Боржник лише бажає захистити своє право порушене державним виконвцем.

Також суд не приймає до уваги пояснення головного державного виконавця щодо не ознайомлення ОСОБА_4 протягом всього часу існування виконавчого провадження з матеріалами виконавчого провадження, оскільки це є її право, а не обов'язок. І дана обставина не є обставиною затягування виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов′язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 129-1 Основного Закону України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.14р. №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при винесенні постанов від 23.02.2018 року та 26.02.2018 року діяв неправомірно та з порушенням вимог Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси ОСОБА_4 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при вчиненні виконавчих дій порушено, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст.ст. 5, 18, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.14р. №6, ст.ст. 447-451 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 23.02.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника та від 26.02.2018 року про виправлення помилки в процесуальному документі - задовольнити.

Скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.02.2018 року і постанову про виправлення помилки в процесуальному документі від 26.02.2018 року, винесені головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 48006030.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: