Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,

встановив:

01 лютого 2018 року до Волноваського районного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначив, що він з серпня 1986 року працює у структурному підрозділі «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». З грудня 2007 року переведений на посаду начальника депо. 05 січня 2018 року він приступивши до виконання своїх обовязків після тривалого перебування на лікарняному, був повідомлений про звільнення з посади начальника депо, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин на підставі наказу директора РФ «Донецька залізниця». В цей же день був ознайомлений з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення № 11-Н від 05 січня 2018року. З даним наказом він не згоден, просить суд скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач у судовому засіданні наполягає на позовних вимогах.

Представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача позов не визнав, надав відзив, у якому просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-89 ЦПК України.

За приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана та звільнення.

Так, відповідно до вимог ст. 40 ч.1 п. 3 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом встановлено, що з 07 грудня 2007 року по 05 січня 2018 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Наказом № 542-Н від 11.04.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за підписом в.о. начальника регіональної філії «Донецька залізниця», ОСОБА_1 було оголошено догану за невиконання пунктів 2.1 та 2.19 «Посадової інструкції начальника локомотивного депо», які виразились у послаблені контролю за роботою підлеглих в частині питань охорони праці. Даний наказ був надісланий до локомотивного депо електронною поштою 15.05.2017 року.

Наказом № 722-Н від 19.05.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за підписом директора регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання невиконання пункту 2.1 Посадової інструкції, що виразилось в послаблені контролю за роботою підлеглих в частині порушення «Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників ІПТ і службовців структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо». Даний наказ був надісланий до локомотивного депо електронною поштою 20.07.2017 року.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 21 березня 2018року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», про скасування дисциплінарних стягнень за наказами № 542-Н від 11.04.2017 року та № 722-Н від 19.05.2017року було відмовлено і встановлено, що відповідачем не порушено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, а дисциплінарні стягнення прийняті з додержанням вимог трудового законодавства.

Наказом № 11-Н від 05.01.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за підписом директора регіональної філії «Донецька залізниця» ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 була комплексна перевірка господарської діяльності структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Перевірка була проведена 08.11.2017року на підставі наказу від 07.11.2017 №1567-НЗТ, за результатами перевірки було складено акт від 08.11.2017року.

На нараді від 27.11.2017 року в регіональній філії «Донецька залізниця» встановлено, що в ході перевірки було виявлено, що у структурному підрозділі «Волноваське локомотивне депо» систематично не виконує свої посадові обовязки без поважних причин начальник депо структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1, порушує посадові обовязки, передбачені пунктами 2.1, 2.4, 2.19 його посадової інструкції в частині контролю за роботою підлеглих, роботі щодо зміцнення трудової і виробничої дисципліни на підприємстві, питань безпеки та охорони праці. Даний наказ ОСОБА_1 був наданий того ж дня 05.01.2018року.

Згідно п. 22,23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Судом встановлено, що на протязі 2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за наказами № 97-Н від 20.01.2017року, № 542-Н від 11.04.2017року , № 722 від 19.05.2017року до дисциплінарних стягнень догана. Винесені три догани не зняті, не скасовані, визнані рішенням суду законними, що свідчить про систематичність невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором.

Саме за результатами комплексної перевірки господарської діяльності від 08.11.2017року за систематичне невиконання обовязків, обумовлених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме: пунктами 2.1, 2.4, 2.19 посадової інструкції в частині контролю за роботою підлеглих, роботі щодо зміцнення трудової і виробничої дисципліни на підприємстві, питань безпеки та охорони праці, було винесено наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнено.

Доведено конкретні факти допущеного невиконання обовязків начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо», згідно його посадової інструкції, зокрема: організація кадрової роботи знаходиться на неналежному рівні, мають місце грубі порушення кадрової роботи, відсутність роботи по зміцненню трудової та виробничої дисципліни з боку начальника депо, що впливає на створення умов для підвищення продуктивності праці, роботу підприємства в цілому, організація ремонту ТПС на дільниці ведеться з порушенням, не виконується фінансова дисципліна, стан охорони праці не відповідає вимогам закону, не організована розробка інструкції з охорони праці, у приписі Головного управління Держпраці у Донецькій області вказано 30 порушень активів з охорони праці. ОСОБА_1 з 29.05.2017року відпрацював на посаді начальника депо 2 робочих дні, та був відсутній 144 календарних дні на лікарняному.

Зазначені у наказі при притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки позивач займаючи посаду начальника структурного підрозділу «Волноваське локомотивне депо», повинен здійснювати загальне керівництво роботою депо, вдосконалювати управління, планування і фінансування господарського механізму локомотивного депо, здійснювати співпрацю з іншими підприємствами (п.2.1); здійснювати заходи для соціального розвитку колективу, проводити роботу щодо зміцнення трудової і виробничої дисципліни (п.2.4); здійснювати загальний контроль і керівництво за станом охорони праці (.2.19). Наведені у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності факти вказують на порушення начальником депо обовязків, передбачених його посадовою інструкцією, оскільки як начальник депо він повинен здійснювати контроль за роботою підлеглих, роботу щодо зміцнення трудової і виробничої дисципліни на підприємстві, питань безпеки та охорони праці.

Посилання позивача на те, що він був незаконно звільнений без згоди виборного органу первинної профспілкової організації є необґрунтованими, оскільки він був звільнений з посади начальника структурного підрозділу, відповідно до ст. 43-1 КЗпП України.

За таких обставин, звільнення позивача з роботи, на думку суду, є законним, тому відсутні підстави для скасування наказу про його звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для стягнення судових витрат, в порядку ст.141 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 262, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 43 , 116, 147 - 149 , ст. ст. 221 , 233 КЗпП України , Законом України «Про оплату праці», суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, - відмовити.

Повне рішення суду складено 07 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.І. Мохов