Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 756/2177/16-ц

провадження № 61-11857св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - товариства з обмеженою відповідальністю «Технохол»,

представники відповідача: Лятіфов Вадим Бахрамович, Слободянін Максим Вікторович, Шиян АртемОлександрович, Чиханцов Микола Анатолійович,

треті особи: ОСОБА_8, публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Технохол» (далі - ТОВ «Технохол»), треті особи: ОСОБА_8, публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»), про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та стягнення упущеної вигоди.

Позовна заява мотивована тим, що 7 травня 2015 року з вини ОСОБА_8, який керував автомобілем «Газ», номерний знак НОМЕР_1, при виконанні ним своїх трудових обов'язків у ТОВ «Технохол», сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у результаті якої було пошкоджено належний їй транспортний засіб «Тойота», номерний знак НОМЕР_2. Згідно звіту від 23 липня 2015 року № 686 про оцінку її автомобіля матеріальний збиток, внаслідок пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, склав 101 736,20 грн Вартість складення звіту становила 666,67 грн. Страховикомвідповідача,

ПАТ «НАСК «Оранта», на підставі договору страхування було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 41 571,97 грн. Оскільки сплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, просила стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що становить 60 164,23 грн. А також у зв'язку з тим, що внаслідок пошкодження автомобіля, покупець за попереднім договором купівлі-продажу автомобіля, відмовився від його придбання, вона зазнала збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 55 тис. доларів США.

Ураховуючи викладене, просила суд стягнути з ТОВ «Технохол» на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 60 164,23 грн, витрати за проведення експертного дослідження у розмірі

666,67 грн, упущену вигоду у розмірі 55 тис. доларів США, що станом на

10 лютого 2016 року еквівалентно 1 426 432,42 грн, а також витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року

у складі судді Маринченко М. М. позов ОСОБА_2задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Технохол» на користь ОСОБА_2 60 288,82 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Технохол» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 602,89 грн.

Рішення районного суду мотивовано тим, що реальний розмір заподіяних позивачу збитків становить 32 197,36 грн, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобіля, яка становить 73 769,33 грн, та сумою виплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 41 571,97 грн, а також величина втрати товарної вартості автомобіля в результаті його пошкодження в сумі 27 424,79 грн, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки в сумі 60 288,82 грн, до яких входять витрати за проведення експертного дослідження в сумі 666,67 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Технохол» задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 13 жовтня 2016 року у частині стягнення майнової шкоди у розмірі 60 288,82 грн та судових витрат у розмірі 602,89 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Технохол» на користь

ОСОБА_2 збитки у розмірі 27 424,79 грн, витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 666,67 грн та судовий збір в сумі 280,91 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що акт виконаних робіт

ТОВ «Автосаміт ЛТД» від 13 серпня 2015 року за відсутності розрахункового документа не є належним та допустимим доказом на підтвердження понесення позивачем витрат у визначеному в ньому розмірі. За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача різниці між вартістю ремонтних робіт, які зазначені у вказаному акті, та сумою страхового відшкодування були відсутні. З огляду на те, що величина втрати товарної вартості автомобіля в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту не відшкодовується страховиком, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідальної за збитки особи 27 424,79 грн та витрат за проведення оцінки, на підставі якої було визначено вказану величину.

У касаційнійскарзі, поданій у січні 2017 року, ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду апеляційної інстанції є незаконним й таким, що ухвалено з порушенням норм чинного законодавства. Зазначала, що Апеляційний суд м. Києва у рішенні від 14 грудня 2016 року дійшов невірного висновку про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат за ремонтні роботи у визначеному ним розмірі.

У квітні 2017 року представник ТОВ «Технохол» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначив, що судове рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судом установлено, що 07 травня 2015 року близько 13 год 35 хв. у м. Києві на перехресті проспекту Миру та бульвару Верховної Ради сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу, та транспортного засобу «Газ», номерний знак

АА 9650 МО, яким керував ОСОБА_8, внаслідок чого було пошкоджено транспорті засоби.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також встановлено, що ОСОБА_8 під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди виконував трудові обов'язки водія ТОВ «Технохол», згідно наказу

від 21 листопада 2011 року про прийняття на роботу ОСОБА_8 водієм автотранспортних засобів та подорожнім листом від 07 травня 2015 року.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Технохол», як власника транспортного засобу «Газ», номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу від 30 березня 2015 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50 тис. грн.

На підставі страхового акту від 05 серпня 2015 року ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 41 571,97 грн.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, від 23 липня 2015 року, матеріальний збиток, завданий власникові цього автомобіля в результаті його пошкодження, складає 101 736,20 грн. Також зазначено, що величина втрати товарної вартості автомобіля «Тойота» в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає

27 424,79 грн.

Згідно акту здачі-приймання робіт та квитанції від 23 липня 2015 року за складання вказаного звіту сплачено 800 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 13 серпня 2015 року, підписаного між виконавцем ТОВ «Автосаміт ЛТД» та замовником ОСОБА_2, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, становить 73 769,33 грн.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, вірно застосувавши положення статей 1166, 1172, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», врахувавши вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота» та виплачену позивачу суму страхового відшкодування, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості зазначених позовних вимог у вказаному розмірі та наявності правових підстав для відшкодування позивачу шкоди саме ТОВ «Технохол» та витрат на проведення експертного дослідження.

При цьому, вірним є висновок суду про те, що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди є необґрунтованими, оскільки укладення попереднього договору виражає намір сторін укласти договір в майбутньому і не є беззаперечним доказом можливості отримання позивачем вказаної суми, оскільки у договорі не визначено строк, у який покупець зобов'язується придбати автомобіль, крім того, договір передбачає можливість того, що договір не буде укладено.

Апеляційний суд на зазначене вище уваги не звернув, обставини справи в повній мірі не встановив, не визначився з характером спірних правовідносин, не врахував, що актом звірки взаєморозрахунків від 11 жовтня 2016 року підтверджено сплату позивачем 73 769,33 грн, тому дійшов помилкового висновку про стягнення з ТОВ «Технолог» збитків у розмірі 27 424,79 грн.

Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року скасувати, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю. В.Черняк