Справа № 346/5416/17
Провадження № 2/346/375/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої- судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_6, а його членами - ОСОБА_7, ОСОБА_8, вона, позивач ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6,. залишивши заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй, позивачу ОСОБА_2

Вказує, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, однак державний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове нерухоме майно, оскільки втрачено правоввстановлюючий документ на будинковолодіння.

Просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 73200 грн..

Позивач в судове засідання не з»явилась про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують, від своїх часток в майні колгоспного двору відмовляються.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивачки, ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1486 від 18.10.2017 року. (а.с.16).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 59028 від 05.07.2017 року зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ під реєстровим № 309. Свідоцтво про право власності видане голові колгоспного двору ОСОБА_6 19.11.1987 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 220 від 14.10.1987 року. (а.с.14).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 - голова колгоспного двору, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_8 - син, ОСОБА_2 - дочка, ОСОБА_3 - зять, ОСОБА_4 - онук та ОСОБА_5 - онука, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради № 1486 від 18.10.2017 року. (а.с.16).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/7 частині. Однак члени колгоспного двору не виділили належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 про що 04 березня 2005 року складено відповідний актовий запис № 8 (а.с.7)

На день смерті ОСОБА_6 у спірному будинковолодінні була зареєстрована та проживала дружина спадкодавця ОСОБА_7, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1539 від 26 жовтня 2017 року. (а.с.17).

Дружина голови колгоспного двору ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 15 травня 2008 року складено відповідний актовий запис № 16 (а.с.8) Заповіт від імені ОСОБА_7 у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради не посвідчувався .

Син голови колгоспного двору ОСОБА_8 помер про що зазначено в довідці Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1486 від 18.10.2017 року. (а.с.16).

Після смерті голови колгосного двору ОСОБА_6 відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 31 березня 2000 року секретарем Ліснохлібичинської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 16, згідно якого спадкодавець все своє майно заповів позивачу ОСОБА_3

З метою оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. (а.с.19).

Як вбачається з копії рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року, встановлено факт належності голові колгоспного двору ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності, виданого 19.11.1987 виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 220 від 14.10.1987 р. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку про вартість об»єкта оцінки від 17 листопада 2017 року ПП ОСОБА_11 ринкова вартість житлового будинку (А) загальною площею 36,6 кв.м., житловою - 16,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: «Б» - літня кухня, «В»- стайня, «Г»- стодола, "З"- вбиральня , №1 - криниця,№2-4 - огорожа, що за адресою АДРЕСА_1 становить 73200 грн. (а.с.20).

Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем ОСОБА_2 слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 Івано-Франківської області.

На підставі наведеного та ст.ст.346, 392, 1233, 1262, 1268, 1270 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року„Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст.ст.247 ч.2, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі і споруди: літню кухню, стайню, стодолу, вбиральню, криницю, огорожу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, ринковою вартістю 73200 (сімдесят три тисячі двісті) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.