Справа № 426/3672/18
РІШЕННЯ

іменем України

08 травня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гапич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначила, що з 19 листопада 2005 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайуправління юстиції Луганської області Україна, актовий запис № 484. Позивач в своїй заяві зазначила те, що основною причиною розпаду сімї стало відсутність між позивачем та відповідачем взаємопорозуміння, довіря кохання постійні сварки. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують з листопада 2007 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Позивач в судове засідання не зявилася надавши суду письмову заяву про розгляд у її відсутність на позовних вимогах наполягає (а.с.43).

Відповідач у судове засідання також не зявився не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області оголошення про виклик відповідача у судове засідання (а.с.50, 51).

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕД № 018481 від 19 листопада 2005 року, між позивачем та відповідачем, відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайуправління юстиції Луганської області Україна, зареєстровано шлюб, актовий запис № 484 (а.с. 5).

Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в звязку з тим, що основною причиною розпаду їх сімї стало відсутність між позивачем та відповідачем взаємопорозуміння, довіря кохання постійні сварки. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №044080 від 05 травня 2006 року. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують з листопада 2007 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в своєму позові зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Дубицька», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Арсланова) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайуправління юстиції Луганської області Україна, актовий запис №484.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу - «Дубицька».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.М. Осіпенко