Справа № 204/2929/18
Провадження № 2-з/204/46/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, застосування реституції внаслідок недійсності правочину та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, застосування реституції внаслідок недійсності правочину та стягнення коштів. З позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення зазначеного позову.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на грошову суму в розмірі 100800,00 грн., що знаходиться на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» (, юридична адреса: 03056 м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26, кім. 32 Б) номер рахунку: 9, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Аваль» МФО 380805, а у випадку відсутності чи недостатності грошових коштів також накласти арешт на інші банківські рахунки відкриті на імя Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» (, юридична адреса: 03056 м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26, кім. 32 Б) в межах грошової суми 100800,00 грн. В обґрунтування заяви вказав на те, що 17 липня 2017 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» в особі представника ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від ТОВ «Єврокар Україна», був укладений Договір фінансового лізингу № 2697 від 17 липня 2017 року. ОСОБА_5 фінансового лізингу за договором є транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «Lada Largus Cross», обєм двигуна 1600, тип КПП 5МТ, привід 2ВД. Умовами договору, разом з укладанням Договору, сторони підписують Додатки, а саме Додаток № 1 - Графік сплати Авансового внеску, Додаток № 2 - Специфікація, Додаток № 3 - Графік сплати лізингових періодичних платежів. Заявник не отримувала, не підписувала зазначені Додатки, Графіки, Специфікації до Договору, та вбачає в цьому, що ще спочатку відповідач не був зацікавлений у реальному виконанні умов цього договору. 16 серпня 2017 року, під час зустрічі позивача з представником відповідача, остання повідомила, що, на превеликий жаль, автомобіля «Lada Largus Cross» - не буде, бо його з невідомих причин виключили з прайс-листа, але вона може запропонувати іншу модель автомобіля - «ZAZ Vida Standart 1.5 МТ», та щоб втримати цей автомобіль, потрібно лише надати письмову заяву до Договору фінансового лізингу № 2697 від 01 липня 2017, що після подання заяви до Договору, вона отримає автомобіль на протязі 16 днів, після чого відразу буде внесено зміни до Договору, надала позивачеві бланк заяви до Договору фінансового лізингу № 2697 від 17 липня 2017 року для заповнення. Позивач заповнила та підписала заяву до Договору фінансового лізингу № 2697 від 17 липня 2017 року, в якій вона зазначила автомобіль «ZAZ Vida», колір-гранатовий 16.08.2017 року». Відповідачем будь-якої додаткової угоди до Договору, як і Додатків (графіків, специфікації) до Договору не надавалось позивачеві і не підписувалось ні на той час, ні пізніше. Відповідач ОСОБА_5 лізингу так і не передав, строки встановлені у зобовязанні прострочені. Кошти сплачені по Договору в загальній сумі 100800,00 грн. позивачеві не повернуті. Позивач постійно намагалась дізнатися від співробітників відповідача причину не отримання автомобіля, але чіткої інформації так і не отримала. Позивач вважає, що заявлений позов до суду потребує забезпеченню. Так, з отриманої інформації з офіційного сайту «Судова влада України» та офіційного сайту «Єдиний державний реєстр судових рішень» стало відомо, що до ТОВ «Єврокар Україна» заявляють позовні вимоги й інші особи захищаючи свої права як споживачі. Також, з безкоштовного запиту отриманого з офіційного сайту «Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» стало відомо, що у відношенні ТОВ «Єврокар Україна» відкрито 173 виконавчих проваджень, що дає право стверджувати, що товариство порушує права споживачів, про нестабільну економічну ситуацію відповідача і ймовірність вчинення ним дій, які можуть вплинути на ефективність виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Позивач вважає, що після отримання позовної заяви, під час розгляду даної заяви, щоб уникнути або затягнути виплату присудженої суми, відповідач як власник майна (коштів) має можливість вільно розпорядитись грошовими коштами, які можуть бути безперешкодно перераховані будь-кому, що може зробити неможливим, або значно утруднить виконання рішення суду.

Позовна заява з заявою про забезпечення позову передані судді Самсоновій В.В. 03 травня 2018 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду..

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, розглянувши дану заяву та матеріали справи, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, серед іншого, просить суд стягнути з відповідача на її користь грошову суму в розмірі 100800,00 грн. сплачені нею на виконання умов Договору фінансового лізингу.

Із всіх доказів, що висвітлюють події, за яких позивач сплатила згідно квитанцій (наданих до матеріалів справи) грошові кошти в сумі 100800,00 грн., вбачається, що у відповідача, можливо, у майбутньому може виникнути обовязок щодо повернення грошової суми в розмірі 100800,00 грн. і такі обставини остаточно підлягають доказуванню у судовому засіданні, але для вирішення питання про вжиття заходів по забезпеченню позову для суду достатньо такої інформації для виключення обставин, за яких позов міг бути предявлений завідомо до неналежного відповідача та не стосується захисту прав споживачів. Отже, такі обставини відсутні на час вирішення клопотання.

Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Так, суд вважає, що в даному випадку у позивача може бути відсутні майно, зокрема грошові кошти, оскільки, як вбачається з наданих представником позивача документів (судових рішень з Єдиного державного реєстру судового рішень), до ТОВ «Єврокар Україна» предявляють позовні вимоги й інші позивачі, захищаючи свої права як споживачі, грошові кошти наявні у відповідача можуть бути безперешкодно перераховані будь-кому, що може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас, обраний заявником захід забезпечення позову, суд вважає співмірним із заявленими вимогами, оскільки розмір грошових коштів, на які позивач просить накласти арешт не перевищує заявлену нею до стягнення суму та відповідає предмету позовних вимог.

Крім того, арешт визначеної суми коштів, які знаходяться на рахунку відповідача не суперечить вимогам закону і не блокує роботу за даним рахунком.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити дану заяву та накласти арешт на грошову суму в розмірі 100800,00 грн., що знаходиться на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» (, юридична адреса: 03056 м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26, кім. 32 Б) номер рахунку: 9, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Аваль» МФО 380805.

В іншій же частині, щодо накладення арешту на інші банківські рахунки відкриті на імя Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» (, юридична адреса: 03056 м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26, кім. 32 Б) в межах грошової суми 100800,00 грн., заява задоволенню не підлягає, оскільки заявником не вказані такі рахунки та підтвердження їх наявності у відповідача не надано.

В свою чергу, вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову, судом враховано, що передбачені законом підстави для беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобовязання, які передбачені випадками, зазначеними у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні, у звязку з чим зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним, застосування реституції внаслідок недійсності правочину та стягнення коштів - задовольнити частково.

До набрання рішенням суду по даній справі законної сили накласти арешт на грошову суму в розмірі 100800,00 грн., що знаходиться на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» (, юридична адреса: 03056 м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26, кім. 32 Б) номер рахунку: 9, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Аваль» МФО 380805.

У відповідності до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про ОСОБА_2 (стягувача) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» (боржника):

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: 49000, АДРЕСА_1.

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40481805, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26, кімната 32-Б.

Зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Копію даної ухвали суду направити для виконання до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_3 Аваль».

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк предявлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова