Провадження № 4-с/760/93/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Скружинської Ніни Михайлівни, заінтересована особа: ОСОБА_3, суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 заявник АТ «РОДОВІД БАНК» в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного управління юстиції в м. Києві Скружинської Н.М..

Дана скарга обґрунтована тим, що 31.05.2017 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, що за адресою встановленого місця роботи боржника (м. Київ, вул. Ф.Пушиної, 19, кім. 129) ТОВ «ПФК» «Укрспеценергопостач» не розшукано, про що складено відповідний акт державного виконавця. Вважає дану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, т.я. п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець у своїй постанові, не передбачає повернення виконавчого документу стягувачу з підстав не розшуку місця роботи боржника.

Крім того, посилається на те, що в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем не було здійснено усіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду.

З наведених підстав, скаржник просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Скружинської Н.М. та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017 у виконавчому провадженні №51580290.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги у відсутності представника АТ «РОДОВІД БАНК», скаргу підтримує і просить задовольнити за наявними в матеріалах справи доказами.

Від головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного управління юстиції в м. Києві Скружинської Н.М. до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження та, згідно супровідного листа до них, вона просить розглядати скаргу у відсутності представника відділу.

Заінтересована особа ОСОБА_3 про причини своєї неявки суд не повідомив.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності сторін.

04.04.2018 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подану скаргу та матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні головного державного виконавця Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скружинської Н.М. перебувало виконавче провадження №51580290 за виконавчим листом № 2/7606030/15 виданим 04.11.2015 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу у розмірі 3 654,00 грн..

Постановами головного державного виконавця Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скружинської Н.М. від 31.05.2017 вищевказане виконавчий документ повернуту стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначено в даній постанові, за адресою: м. Київ, вул. Ф.Пушиної, 19, кім. 129 ТОВ «ПФК «Укрспеценергопостач» не розшукано, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Вбачається, що зазначена постанова винесена державним виконавцем необґрунтовано з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України гарантують обов'язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

В силу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Разом з цим, стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить також перелік дій державного виконавця, які він зобов'язаний, або має право вчиняти в під час виконавчого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Як свідчать досліджені в ході судового розгляду даної справи письмові докази, головним державним виконавцем, зазначені вимоги закону дотримані не були, оскільки ним не було здійснено усіх, передбачених законодавством дій для ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконання рішення суду.

Більш того,ТОВ «ПФК «Укрспеценергопостач» не є боржником у справі, а тому посилання державного виконавця на п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, оскільки застосування даної норми можливе лише щодо юридичної особи як боржника у виконавчому провадженні, а не як роботодавця боржника.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» державні виконавці наділені рядом повноважень, які вони зобов'язані або мають право здійснювати в ході здійснення виконавчих дій, зокрема такі повноваження передбачені статтею 18 даного Закону, проте з копій матеріалів виконавчого провадження наданих державним виконавцем, не вбачається, що нею в ході здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51580290 було вжито всіх можливих заходів для належного та в повному обсязі виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає що оскаржувана постанова від 31.05.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу винесена державним виконавцем передчасно без достатніх для того підстав, чим порушено права стягувача.

Крім того, при винесенні даної постанови державним виконавцем була допущена бездіяльність, що полягає у неповному з'ясуванні всіх обставин у виконавчому провадженні, зокрема, державним виконавцем не встановлено інше майно боржника, яке може знаходитись за місцем його проживання, на яке можливо звернути стягнення.

Враховуючи вищевикладене, вимоги скарги належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 247, 260-261, 352-355, 450-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Скружинської Ніни Михайлівни, заінтересована особа: ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального правління юстиції у м. Києві Скружинської Ніни Михайлівни по виконавчому провадженню № 51580290 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скружинської Ніни Михайлівни по виконавчому провадженню №51580290 від 31.05.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов`язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Скружинську Ніну Михайлівну відновити виконавче провадження №51580290.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В.Лазаренко