Справа № 515/456/18
Провадження № 2/515/896/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача Станімака І.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2018 року ОСОБА_3 пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок по АДРЕСА_1. Він є спадкоємцем за законом в порядку першої черги. Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з причини пропуску шести- місячного строку надання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що його мати формально зареєстро- вана у вказаному будинку, але після смерті батька уклала другий шлюб з ОСОБА_5 у 1993 році, виник спір про право. Вказував на те, що він з часу народження та все своє життя проживав в будинку та проживає дотепер, з моменту отримання паспорту 26.06.1997 р. зареєстрований в да- ному будинку, тобто фактично прийняв спадщину. Але, інакше ніж в судовому порядку він не мо- же успадкувати будинок, тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сільський голова надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, копію відзиву до суду та позивачу не надіслав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Як передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про ро- згляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий роз- гляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в ра- зі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

За змістом ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягаю- ть доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або до- бровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту НОМЕР_3, виданого 23.06.1997 р. Татарбунарським РВ УМВС Украї- ни в Одеській області, та свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.4,9) видно, що по- зивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, його бать- ками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Місце проживання зареєстроване по АДРЕСА_1 у тому ж селі з 27.06.1997 р.

З матеріалів справи (а.с.7-8) вбачається, що 09.07.1973 р. між батьками позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб. 21 грудня 1993 р. мати позивача ОСОБА_6 уклала вдруге шлюб, після чого їй присвоєне прізвище «ОСОБА_6».

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_4 (копія на а.с.10), батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

З копії договору купівлі-продажу, засвідченого державним нотаріусом Татарбунарської нотарі- альної контори 02.11.1973 р. (а.с.11), видно, що ОСОБА_4 придбав у власність житловий буди- нок площею 45 кв.м., розташований в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Копією технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 11.03.2017 р. (а. с.12-16) підтверджується, що ОСОБА_3 замовлено технічну документацію на житловий бу- динок по АДРЕСА_1.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 88 713 грн., що видно зі звіту про незалежну оцінку ринкової власності житлового будинку ТОВ «ІМПЕРІАЛ 777» (а.с.17-18).

Довідками Дмитрівської сільської ради № 1009 від 20.09.2017 р. та № 248 від 28.03.2018 р. (а.с. 19-20) підтверджується, що ОСОБА_4 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. був зареєстрований, проживав та був власником домоволодіння по АДРЕСА_1. На день його смерті, крім нього в будинку зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Позивачу відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 з причини втрати шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадщини, що видно з листа нотаріуса (а.с.21).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично всту- пив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється рідним сином померлого ОСОБА_4, а отже, спадкоємцем першої черги за законом. Після його смерті він фактично прийняв спадок, вступивши в управління та володіння спадковим майном, з народження проживає у спірному бу- динку дотепер. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на житло- вий будинок по АДРЕСА_1, що залишився після смерті батька, є те, що на момент смерті спадкодавця, разом з ним була зареєст- рована мати позивача - ОСОБА_5, яка у 1993 році уклала повторний шлюб, тому втратила право на спадок.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий житловий буди- нок, що залишився після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК Ук- раїни, ст.ст.529, 549 ЦК України ( в ред.1963 року), суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 який залишився після смерті його батька ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко