Провадження № 2/520/1805/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про стягнення заборгованості за договором кредиту,
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 22.11.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено дату і час проведення попереднього судового засідання.
04 квітня 2018 року Київським районним судом міста Одеси закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак 14.05.2018 року надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення по справі та розглянути справу за відсутності представника позивача.
Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи, про причини неявки суд не сповістила.
Частинами 6,7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з отриманою судом відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (а.с.84) вбачається, що: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та саме за вказаною адресою направлялись судові повістки на ім'я відповідача.
У зв'язку з чим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явилась в судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце його проведення.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуюче вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №2007/670-2.06/169 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 124975 гривень 00 копійок, зі сплатою 13,85 процентів річних, в строк до 26 вересня 2014 року включно.
Пунктом 1.2 вказаного договору встановлено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі - на оплату придбаного автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, сірого кольору, тип - легковий седан, згідно з договором купівлі-продажу автомобіля №07-086-К від 21 вересня 2007 року, укладеним з ТОВ «Бізнес Кар Україна».
Пунктом 1.3 договору передбачено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають: з позичальником - договір застави транспортного засобу, визначеного п.1.2 цього договору, заставною вартістю - 124975 гривень 00 копійок, який також забезпечує виконання зобов'язань позичальника за додатковим договором.
Статтею 4 договору кредиту №2007/670-2.06/169 на купівлю автотранспортних засобів від 27 вересня 2007 року встановлено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2-3.3.17 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 процентів від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожний випадок. У разі порушення позичальником вимог п.3.3.3. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1 проценту від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Нарахування пені за невиконання зобов'язань, визначених п.1.1, п.2.4. цього договору та штрафів за невиконання зобов'язань, визначених п.п.3.3.2.-3.3.17. цього договору, припиняється через один рік від дня, коли будь-яке з таких зобов'язань мало бути виконане. У разі порушення строку перерахування кредитних коштів, передбаченого п.3.1.1. цього договору, з вини кредитора, кредитор сплачує позичальнику пеню у розмірі 0,005 процентів від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором.
Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року, загальними зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення та внесені зміни у статут АКІБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».
ПАТ «Укрсоцбанк» виконав прийняті на себе зобов'язання в повному обсязі, надав кредитні кошти ОСОБА_2 у відповідності до умов договору кредиту №2007/670-2.06/169 на купівлю автотранспортних засобів від 27 вересня 2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки №3 від 27 вересня 2007 року та підписом ОСОБА_2 на вказаній заяві про отримання грошових коштів (а.с.24).
У зв'язку з чим, судом встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» виконані умови договорукредиту №2007/670-2.06/169 на купівлю автотранспортних засобів від 27 вересня 2007 року.
Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору, зумовило звернення ПАТ «Укрсоцбанк»до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договори, надано відповідачеві кредит.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, стягненню з відповідача ОСОБА_2, у зв'язку з невиконанням умов договору кредиту №2007/670-2.06/169 на купівлю автотранспортних засобів від 07 вересня 2007 року, на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 280318 гривень 22 копійки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз вказаної норми вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними кредитору, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11).
На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України та роз'яснень в правовій позиції Верховного Суду України, оскільки зобов'язання є грошовим, його неналежне виконання з боку відповідача призвело до інфляційних втрат ПАТ «Укрсоцбанк», позивач обґрунтовано вимагає стягнення індексу інфляційних втрат, відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв'язку з задоволенням позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 4700 гривень 58 копійок.
Керуючись ст. ст. ст. ст.ст. 2, 13, 76, 81, 263-265, 273, 280-281, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений - 14 травня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.