Справа №489/5034/17
Провадження №2/489/661/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 квітня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Животовою А.В.,
за участю: позивача - ОСОБА_3, представника позивача - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності,
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру №АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, оскільки вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в зв'язку із тим, що тривалий час проживала зі спадкодавцем однією сім'єю.
В ході розгляду справи позивач доповнив вимоги позову, просив встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнати право власності в порядку спадкування за законом.
Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник відповідача брав участь у підготовчому судовому засіданні 16.11.2017 року, в наступні судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини неявки суду не повідомляв.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Позивач посилається на те, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді квартири №АДРЕСА_1.
Зазначена квартира належала ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2000 року, виданого закритим акціонерним товариством «Миколаївський завод будівельних матеріалів» (а.с. 37).
Спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_5 є позивач як така, що більше п'яти років до відкриття спадщини проживала з спадкодавцем разом однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний побут.
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є. від 04.05.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 на квартиру №АДРЕСА_1, оскільки не надано документів на підтвердження родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем (а.с. 14).
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи стосовно майна померлої ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (том 2 а.с. 4-24).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2017 року залишена без розгляду заява ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю на підставі ч. 6 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) в зв'язку із тим, що виник спір про право під час розгляду справи у порядку окремого провадження.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Приписами статті 1264 Цивільного кодексу України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно із ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За змістом ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підтвердження того, що позивач з 2010 року проживала разом із спадкодавцем, позивачем надано належні померлій документи, зокрема: свідоцтво про її народження, пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, свідоцтво про смерть, свідоцтво про поховання, свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру, трудову книжку, медичну картку, розрахункові книжки про оплату житлово-комунальних послуг, квитанції про оплату за надані житлово-комунальні послуги, копії яких містяться в матеріалах справи.
Факт сумісного проживання, ведення спільного господарства, надання постійної допомоги стосовно лікування ОСОБА_5, підтвердили свідки опитані у судовому засіданні - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.
Враховуючи проживання позивача разом із померлою більше п'яти років до відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги.
Оскільки заповіт померла не складала, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом, то остання має право на спадкування після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець четвертої черги за законом, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1264, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім'єю з січня 2010 року по день смерті останньої.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру №АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева
Повний текст судового рішення складено «02» травня 2018 року.