БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 408/6100/17-ц
провадження № 2/408/127/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого - судді Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що із відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 1991 року Петровською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №3. Від шлюбу дітей не мають, однак через органи РАЦС, спір в добровільному порядку не врегульований.

Фактичні шлюбні відносини були припинені рік тому з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди, у зв'язку з чим виникали суперечки, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведеться.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд розірвати шлюб.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою в якій підтримував свої позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Причини неявки в судове засідання не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала.

За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 1991 року Петровською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №3. Шлюб позивача з відповідачем не склався через відсутність взаєморозуміння, у сторін різні погляди на життя, сім'я розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися рік тому, вони не ведуть спільного господарства. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально.

Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 673 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого за подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 28 грудня 1991 року Петровською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 673 гривень 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.Ю.Цимбал