Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 127/7777/17

провадження № 61-8157св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

треті особи, із самостійними вимогами: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

третя особа, без самостійних вимог - Вінницька міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком»), треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Вінницька міська рада, про усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_5 та її дітьми за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира приватизована.

Згідно довідки виданої ТОВ «ЖЕО» в даній однокімнатній квартирі проживає чотири особи. У зв'язку з цим, власники вказаної квартири, які є рівними у праві володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями наявними в будинку, а таким є в їх під'їзді колясочна кімната, звернулись до жителів під'їзду з проханням дозволити користуватись колясочною, шляхом об'єднання з квартирою, аби збільшити таким чином їх житлове приміщення.

Такий дозвіл отримали від мешканців четвертого під'їзду житлового будинку АДРЕСА_2 щодо приєднання допоміжного приміщення колясочної до квартири АДРЕСА_2 та прийняття в експлуатацію перепланованого нежитлового приміщення колясочної в житлове приміщення.

В даному приміщенні знаходиться майно підприємства ПАТ «Укртелеком».

З цих підстав вона звернулась до Вінницької міської ради з проханням посприяти у вирішенні даного питання та зобов'язати підприємство

ПАТ «Укртелеком» звільнити приміщення колясочної, в якому без дозволу жителів відповідач розмістив розподільчі шафи. Вінницька міська ради в особі Департаменту житлового господарства на вирішення поставленого питання звернулась до підприємства ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди жителям четвертого під'їзду житлового будинку АДРЕСА_1 в користуванні допоміжним приміщенням колясочною.

Згідно листа ПАТ «Укртелеком» від 18 квітня 2016 року № 022-811 вимоги Вінницької міської ради щодо звільнення приміщення колясочної від розміщених відповідачем розподільних шафів було проігноровано. Своїми діями відповідач відмовився звільнити належне допоміжне приміщення (колясочну), чим порушив вимоги Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного Суду України від

02 березня 2004 року.

ОСОБА_4 просила зобов'язати ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди в належному користуванні ОСОБА_4 допоміжним приміщенням (колясочною) четвертого під'їзду житлового будинку АДРЕСА_1

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня

2017 року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в належному користуванні допоміжним приміщенням (колясочною), яке знаходиться в четвертому під'їзді житлового будинку АДРЕСА_1

Стягнуто із ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_4 640,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь держави 1 920,00 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що права позивачів, як співвласників допоміжного приміщення будинку № 11 (колясочної) були порушені, і підлягають захисту, шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7 в належному користуванні допоміжними приміщеннями (колясочною), яка знаходиться в четвертому під'їзді житлового будинку АДРЕСА_1 оскільки відповідач користується даним допоміжним приміщенням без відповідної правової підстави.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня

2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Укртелеком», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Вінницька міська рада, про усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що спірна калясочна є спільною власністю власників квартир будинку АДРЕСА_1, а не власністю сім'ї ОСОБА_4, а тому за захистом порушених прав та інтересів повинні звертатись всі співвласники багатоквартирного будинку. Крім того, в матеріалах справи відсутнє рішення ОСББ щодо спільного майна власників багатоквартирного будинку.

04 грудня 2017 року ОСОБА_4 через засоби поштового звʼязку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року та залишити в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, що потягло за собою неправильне вирішення спору.

Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 року, № 31, стаття 545), опублікованим у газеті «Голос України».

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 30 листопада

2017 року «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» визначено днем початку роботи Верховного Суду 15 грудня 2017 року.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 лютого 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

У березні 2018 року справа № 127/7777/17 надійшла до Верховного Суду.

20 березня 2018 року ПАТ «Укртелеком» через засоби поштового звʼязку подало до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року - без змін.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення хвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а аргументи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши обставини справи та вимоги закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна колясочна є спільною власністю власників квартир будинку АДРЕСА_1, а не власністю сім'ї ОСОБА_4, а тому доводи позивача про порушення її прав відповідачем безпідставні.

Суд апеляційної інстанції правомірно не прийняв до уваги згоду співвласників багатоквартирного будинку як належний доказ у справі, оскільки не всі співвласники надали згоду щодо приєднання до квартири АДРЕСА_2 та прийняття в експлуатацію перепланованого нежитлового приміщення колясочної в даному житловому будинку.

Крім того, відповідно до чинного законодавства, будь-які рішення щодо спільного майна власників багатоквартирного будинку приймаються загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку при присутності 50 % співвласників ОСББ. В матеріалах справи таке рішення відсутнє.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня

2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська