Справа № 515/2085/17
Провадження № 2/515/264/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретарів Коренчук О.Е., Чумаченко Д.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Саратська районна державна нотаріальна контора Одеської області,

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.

07 травня 2001 року померла її мати ОСОБА_5, а 12 лютого 2002 року помер її батько ОСОБА_6 Після смерті батьків відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 6,16 га кожна, розташовані на території Безімянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. В липні 2017 року, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у звязку з пропуском строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. Вона не мала змоги звернутись у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки в 1998 році отримала травму головного мозку, після якої потребувала продовження лікування стаціонарно, а потім амбулаторно, уникати стресів та со- нячного світла, а також регулярно проходити перевірку не менш як 2-3 рази на рік. До теперіш- нього часу вона знаходиться на обстеженні у лікарів, стан її здоровя важкий. Крім того, з 2000 ро- ку її чоловік ОСОБА_7, який помер 29.10.2016 р., тяжко хворів та постійно потребував сторон- нього догляду, вона протягом 16 років його доглядала та не мала можливості виїхати з межі м.Біл- город-Дністровського, де постійно проживає. До того, лікування її та чоловіка потребувало знач- них коштів. Вважала причину пропуску нею строку на прийняття спадщини поважною, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батьків.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила що вона є інвалідом другої групи з 1995 року, постійно хворіє, стан її здоровя не задовільний, їй дуже важко пересуватись, крім того її чоловік - ОСОБА_7 з 2001 року також хворів, у нього був підвищений тиск через аневризму черевного відділу аорти, що в результаті призвело до смерті. Представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 на момент смерті батьків вже була інвалі- дом, тому мала та має право на обовязкову частку у спадку. Однак її сестра - відповідач у справі - прийняла спадок самостійно, навіть не повідомивши її про це. Наявність заповіту у справі не від- міняє її права на спадок, вона бажає поновити втрачені спадкові права.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив що посилан- ня позивача на те, що вона постійно хворіє спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що вона хворіла з 2001 по 2003 роки, тобто з того часу у неї було достатньо строку для прийняття спадщини. Крім того, з протоколу патологоанатомічного дослідження, копія якого на а.с.30, слідує що чоловік позивача хворів тільки у 2016 році.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, завідувач Саратської районної дер- жавної нотаріальної контори надіслав заяву паро розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення та доводи учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно довідки серії МСЕ № 022638 та пенсійного посвідчення серії АВ № 303440 (копії на а.с. 6-7) ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково, отримує пенсію.

З копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 524108, виданого повторно 28.07.2017 р. (а. с.8), видно, що позивач народилась 05.07.1953 р., її батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Згідно копій свідоцтв про смерть серії І-ЖД № 489932 та серії І-ЖД № 489933 (а.с.7), мати по- зивача ОСОБА_5 померла 07.08.2001 р., а її батько ОСОБА_8 помер 12.02.2002 р., обоє в с.Безімянка Татарбунарського району Одеської області.

З матеріалів справи, а саме копій епікризів (а.с.11-16,19-21,23-24) підтверджується, що ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 15.05. по 05.06. 1998 р., з 30.11. по 22.12.2000 р., з 07 по 28.05.2001 р., з 05 по 26.11.2001 р., з 13.03. по 02.04.2002 р., з 29.05. по 14.06.2002 р., з 20.11. по 10.12.2003 р., з 03 по 24.02.2003 р., з 17.05. по 03.06.2004 р. Крім того, у 2007 році вона перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні, та з 03 по 10.06.2014 р. - на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Білгород-Дністров- ської центральної міської лікарні.

З копії витягу з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 06.03.2003 р. (а.с.19) видно, що ОСОБА_1 прооперовано 27.02.2003 р., діагноз міома матки.

Тобто зазначеними матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно хворіє з 1998 року до теперішнього часу, постійно потребує лікування.

З копій: довідки про причину смерті № 001716 від 29.10.2016 р. та свідоцтва про смерть серії І- ЖД № 475473 (а.с.27-28) видно, що ОСОБА_7, чоловік позивача, помер 29.10.2016 р. Зазначене також вбачається з копій медичної карти стаціонарного хворого та протоколу патолого-анатоміч- ного дослідження № 368 від 29.10.2016 р. (а.с.30-31).

Нотаріусом на заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадку після смерті її батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повідомлено, що Татарбунарською районною державною нотаріальною конто- рою Одеської області були заведені спадкові справи № 544/2003 та № 578/2003, які передані на зберігання до Одеського державного нотаріального архіву (а.с.31-34).

З матеріалів справи (а.с.60-63) видно, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право на спад- щину за заповітом та за законом, посвідчених 22.01.2004 р. державним нотаріусом Татарбунарсь- кої державної нотаріальної контори ОСОБА_9, отримала у спадок після смерті батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_5 право на земельні частки.

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 040542 (а.с.62) слі- дує, що земельна ділянка площею 12,32 га, що розташована на території Безімянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, належить ОСОБА_4

Згідно довідок Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.63-65 ), ОСОБА_5 та ОСОБА_8 дійсно були зареєстровані і проживали ІНФОРМАЦІЯ_1 імянка Татарбунарського району по день смерті, разом з ними проживала їх дочка ОСОБА_4 з дітьми.

Як вбачається з копій спадкових справ до майна померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_8, заве- дених Татарбунарською державною нотаріальною конторою 20.12.2003 р. та 09.12.2003 р. (а.с.79- 100), ОСОБА_4 звернулась на адресу нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті її батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 6,2 в умовних кадастрових га, що залишилась після смерті ОСОБА_5, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 6,2 в умовних кадастрових га, що залиши- лась після смерті ОСОБА_8

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як передбачено ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі від- сутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спад- кування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спад- кування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час від- криття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийнят- тя спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самовря- дування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прий- няття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установ- лений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового ст- року для прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додатко- вого строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, іс- тотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прий- няття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку зі станом здоровя та важким матеріальним становищем. Вона є інвалідом другої групи з 1995 року, постійно хворіє до теперішнього, потребує догляду лікарів, крім того її чоловік - ОСОБА_7 з 2001 року також хворів, що потребувало постійного догляду за ним.

Посилання представника відповідача про те що у позивача було достатньо строку для прийнят- тя спадщини спростовується матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк на прийняття спа- дщини після своїх батьків тривалістю в три місяці, так як є підстави вважати, що вона пропусти- ла строк для прийняття спадщини з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Саратська районна державна но- таріальна контора Одеської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1, яка народилась 05.07.1953 р. в с.Безімянка Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк три- валістю в три місяці для подання до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла 07.05.2001 р.

Визначити для ОСОБА_1, яка народилась 05.07.1953 р. в с.Безімянка Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк три- валістю в три місяці для подання до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_8, який помер 12.02.2002 р.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко