Постанова

Іменем України

17 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 711/1594/16-ц

провадження № 61-7117 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_4;

представник відповідача - ОСОБА_5;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у складі судді Шиповича В. В. від 13 травня 2016 року та постанову апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Гончар Н. І., Ювшина В. І., від 27 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 16 жовтня 2013 року між банком і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 25 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27, 6 % річних на суму залишку за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши кредит, проте відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 31 грудня 2015 року становить 32 584 грн 65 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 584 грн 65 коп., з яких: 17 690 грн 60 коп. - заборгованості за кредитом; 12 130 грн 79 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 735 грн 42 коп. - заборгованості по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 527 грн 84 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що списання грошових коштів з карткового рахунку відбулося не за розпорядженням власника рахунку і ОСОБА_4 не повинна нести за такі операції майнову відповідальність у вигляді повернення кредиту, процентів за користування ним, сплати комісії та штрафу.

Справа в апеляційному порядку переглядалася неодноразово.

Останньою постановою апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2016 рокузалишено без змін.

Погоджуючись із рішенням районного суду, апеляційний суд виходив із того, що за наслідками несанкціонованого списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 було зареєстровано кримінальне провадження по факту вчинення шахрайських дій, за яким останню було визнано потерпілою, а надані банком на підтвердження своїх вимог Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки, а, отже, не доведено, чи знала вона про час, за який мала звернутися до банку з повідомленням про зняття грошових коштів з її картки. При цьому ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано даних про результати службового розслідування за вказаним фактом.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували доводів позивача про те, що 4 лютого 2015 року з рахунку відповідачки відбулося списання грошових коштів. Проведення операції з переказу коштів за допомогою електронної платіжної системи «Приват24» здійснюється за умови введення даних банківської карти та разового паролю, отриманого на мобільний фінансовий телефон клієнта. Згідно архіву смс-повідомленьдо проведення трансакцій на мобільний телефон ОСОБА_4 направлялися динамічні паролі та додатково - код підтвердження перерахунку грошових коштів з кредитної картки. Блокування картки за заявою відповідачки було здійснено з того ж номеру телефону вже після вчинення спірних трансакцій. Отже, списання коштів відбулось з рахунку платника за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача та будь-яких порушень банку допущено не було. При цьому відповідачка не повідомила банк про несанкціоноване списання грошових коштів у порядку та строки, як це передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є володільцем платіжних карток, емітованих ПАТ КБ «ПриватБанк».

5 лютого 2015 року вона звернулася із заявою про злочин до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Міністерства внутрішніх справ МВС України в Черкаській області, повідомивши, що 4 лютого 2015 року невстановлена особа з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з її рахунку, відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк». За зверненням ОСОБА_4 зареєстроване кримінальне провадження, за яким її визнано потерпілою.

Судом також встановлено, що заборгованість за кредитом, яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути із ОСОБА_4, виникла у період з 4 по 5 лютого 2015 року, тобто внаслідок проведення операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, що мають ознаки шахрайства.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року № 6-2023цс16.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суди дійшли до правильного висновку про те, що списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести за такі операції відповідальність у вигляді повернення кредиту, процентів за користування ним, сплати комісії та штрафів. Крім того, банком не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла несанкціонованому зняттю коштів з карткового рахунку. При цьому апеляційний суд повністю виконав при новому розгляді справи вказівки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в ухвалі від 27 вересня 2017 року при попередньому скасуванні рішення апеляційного суду, що відповідає частині четвертій статті 338 ЦПК України 2004 року.

Посилання касаційної скарги про те, що відповідачка мала повідомити банк про несанкціоноване знаття коштів з рахунку протягом 15 хвилин, як це передбачено Умови та Правила надання банківських послуг, безпідставні, так як ці умови та правила вона не підписувала, а тому не могла знати про час, за який мала звернутися до банку з таким повідомленням.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2016 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк