Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-101/99
Провадження № 6/553/56/2018
У Х В А Л А

Іменем України

07.05.2018м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 10.03.1999 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшла справа №2-101/99 (провадження №3/553/56/2018) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року.

06.05.2018 року суддею заявлено самовідвід від розгляду вищезазначеної справи з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, з метою недопущення виникнення у сторін сумнівів в його неупередженості та об'єктивності при розгляді справи.

Враховуючи те, що 03 березня 2014 року суддею Кононенко С.Д. було розглянуто справу № 2-101/99 (Провадження № 6/553/35/2014) за заявою ОСОБА_1 про заміну способу виконання рішення суду від 10.03.1999 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Куликівської сільської ради народних депутатів Полтавського району, КСП ім. Благоєва, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення заподіяної шкоди. Заяву ОСОБА_1 було задоволено, змінено спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року, а саме: замість зобов»язати КСП ім.Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликово, Полтавського району, Полтавської області на стягнення з Куликівської сільської ради на користь ОСОБА_1 компенсації за неотримане житло в сумі 723335 (сімсот двадцять три тисячі триста тридцять п»ять) грн.

Вищевказана ухвала суду від 03.03.2014 року оскаржувалася Куликівською сільською радою Полтавського району в апеляційному та касаційному порядку. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2014 року апеляційну скаргу Куликівської сільської ради Полтавського району відхилено, а ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 03 березня 2014 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014 року касаційну скаргу Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області задоволено частково, а ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 03 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 квітня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

24.10.2014 року заяву ОСОБА_1 про заміну способу виконання рішення суду від 10.03.1999 року мною було прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

За результатами розгляду даної справи ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 18.12.2014 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду від 10.03.1999 року.

ОСОБА_1 з даною ухвалою суду не погодився та оскаржив її.

Окрім того, ОСОБА_1 щодо моїх дій як судді 25.12.2014 року було подано скаргу Голові ВККС України щодо притягнення мене до дисциплінарної відповідальності у зв»язку з тим, що заявник був незадоволений результатом розгляду його заяви та терміном її розгляду. У своїй скарзі заявник ОСОБА_1 зазначив, зокрема, що я, як суддя, не справедливо, не об»єктивно, незаконно, а, можливо, навіть і навмисно порушуючи присягу судді виніс таку ухвалу, щоб рішення суду від 10.03.1999 року не виконувалось.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28.01.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 18.12.2014 року залишено без змін.

Крім того, аналогічна позиція також була викладена і в ухвалі про самовідвід при розгляді заяви ОСОБА_1 по справах: №6/553/15/2016 р., №6/553/19/2016, № 6/553/270/2017, № 6/553/279/2017 та 4-с/553/39/2017.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Крім того, в п. 2.5 "Бангалорських принципів поведінки суддів", схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН, визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

В ч. 1 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, переклад зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід(самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищенаведене, існування обставин, які можуть вплинути на обєктивність та неупередженість під час розгляду даної справи, з метою забезпечення безстороннього і обєктивного вирішення спору у суді та задля недопущення виникнення сумнівів у учасників справи в неупередженості та об'єктивності судді під час розгляду справи, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву судді Ленінського районного суду м. Полтави Новака Ю.Д. про самовідвід по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року - задовольнити.

Справу передати на розгляд іншому судді Ленінського районного суду м. Полтави в порядку, встановленому в ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5