АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2172/18 Справа № 202/5012/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.,

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів та зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що з 31 грудня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Позивач зазначає, що відповідач не може забезпечити належний рівень життя їх них дітей та надавати їм належну матеріальну допомогу, оскільки в добровільному порядку бере участь в утриманні малолітніх дітей від попереднього шлюбу.

На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також зменшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначених за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року з 1/3 на ? частину від усіх видів заробітку відповідача.

РішеннямІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час розгляду справи шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не розірвано, останні разом із дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживають однією сімєю, мають спільний бюджет та ведуть спільне господарство, тому у задоволенні позову про стягнення аліментів слід відмовити.Відмовляючи у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений позов ОСОБА_8 не відповідає вимогам СК України.

В апеляційній скарзі, поданій у грудні 2017 року, ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зобовязання відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей від попереднього шлюбу, зумовлюють скрутне матеріальне становище у звязку із чим, вона вимушена працювати та окрім цього, шукати іншу роботу, щоб забезпечувати дітей, та з метою забезпечення рівності обовязку батька по утриманню дітей, вимушена звертатись до суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що з 13 грудня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбу, від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте суд першої інстанції на вказані норми закону уваги не звернув, не врахував, що утримання дитини до досягнення нею повноліття, є обов'язком кожного з батьків, та прийшов до помилкового висновку про відмову у стягненні аліментів на утримання дітей.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому має зобовязання щодо утримання своїх дітей, є платоспроможним і має можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, а тому з нього підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня звернення позивача до суду, з 01 серпня 2017 року.

Варто зауважити, що сам факт звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, є доказом того, що відповідач належним чином не виконує свого обов'язку по утриманню дітей.

Щодо позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначених за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи, що у встановленому законом порядку, платник або одержувач аліментів з вищезазначеними вимогами до суду не зверталися, а позивач немає правових підстав визначених ст. 192 СК України для звернення з відповідним позовом, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову в зазначеній частині.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині позову про стягнення аліментів не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 376 ЦПК України, є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення у відповідній частині про задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року скасувати в частині позову про стягнення аліментів.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, 13 грудня 1983 року, ІНН НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНН НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1 600 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_10

ОСОБА_11