Справа № 727/2962/18
Провадження № 4-с/727/41/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за скаргою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до головного державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 на рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулися до суду із скаргою на рішення головного державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, мотивуючи скаргу тим, що 23.06.2017 року до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції у Чернівецькійобласті області предявлено на виконання дублікат виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 04.01.2017 року по справі № 2-2686/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України», правонаступником якого є ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» - 51,00 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 12.03.2018 рок ДК «Газ України» отримали від органу ДВС повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2017 року №42560 разом з виконавчим листом від 04.01.2017 року № 2-2686/2010, що повернуто головним державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 на підставі ст.4 ч.4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що у виконавчому документі не зазначена дата народження боржника. Вважають, що державним виконавцем безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просять скаргу задовольнити.

Скаржник представник Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій скарзі просили справу розглянути в їх відсутність за наявними в матеріалах справи документам.

Представник Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що 23.06.2017 року до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції у Чернівецькійобласті області предявлено на виконання дублікат виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 04.01.2017 року по справі № 2-2686/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України», правонаступником якого є ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» - 51,00 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.6-7).

12.03.2018 рок ДК «Газ України» отримали від органу ДВС повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2017 року №42560 разом з виконавчим листом від 04.01.2017 року № 2-2686/2010, що повернуто головним державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 на підставі ст.4 ч.4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що у виконавчому документі не зазначена дата народження боржника (а.с.8).

У відповідності до ст.74 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, 11.10.2017 року головним державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зі змісту якого вбачається, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 ч. 4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому відсутня дата народження боржника, що унеможливлює відкриття виконавчого провадження (а.с 8).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, у виконавчому документі зазначаються зокрема: дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

У відповідності до правової позиції викладеної Верховним судом України у постанові №6-62цс14 від 25.06.2014 року, Закон України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

За таких обставин, відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не може бути підставою для повернення виконавчого листа стягувачу, оскільки державному виконавцю надано право звернутися до органів Державної податкової служби і, при необхідності, отримувати необхідну інформацію.

За таких обставин, повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у зв'язку з невідповідністю виконавчого листа вимогам ст. 4 ч. 4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованим, а дії державного виконавця щодо прийняття такого повідомлення підлягають визнанню неправомірними.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається скаржник, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 447, 451 ЦПК України, ст.ст.2, 11, 18, 74, 82 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

Скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до головного державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 на рішення державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірним рішення (повідомлення) головного державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 11.10.2017 року №42560 про повернення виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці від 04.01.2017 року №2-2686/2010 (боржник ОСОБА_4) стягувачу без прийняття до виконання та зобовязати державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчинити дії щодо прийняття виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці 04.01.2017 року у справі №2-2686/2010 (боржник ОСОБА_4) до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя : Слободян Г.М.