Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 591/571/16-ц

провадження № 61-4603св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник відповідача - ОСОБА_5,

третя особа - постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, на рішення Зарічного районного суду м. Суми у складі судді Клименко А. Я. від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської областіу складі колегії суддів: Рибалки В. Г., Попруги С. В., Ткачук С. С.,

від 14 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі -

ПАТ КБ «ПриватБанк»), третя особа - постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», про визнання третейської угоди (застереження) недійсною та захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2014 року він отримав картку «Універсальна Gold» ПАТ КБ «ПриватБанк», у процесі користування якою між ним та банком виник спір, який відповідач з посиланням на третейську угоду у вигляді третейського застереження в умовах та правилах надання банківських послуг, бажає вирішити у постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз».

Посилаючись на те, що третейське застереження є несправедливим по відношенню до нього як до споживача, та включене до умов та правил надання банківських послуг без дотримання вимог статті 12 Закону України «Про третейські суди», та з урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив суд визнати недійсною третейську угоду у вигляді третейського застереження в умовах та правилах надання банківських послуг відповідача.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 листопада

2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки отримуючи у користування кредитну платіжну картку, банком позивачу було надано повну та достовірну інформацію щодо третейського застереження, яка містилась в умовах та правилах надання банківських послуг про що свідчить підпис позивача.

12 грудня 2016 рокуОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно встановлено правовідносини між сторонами, характер таких правовідносин та неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання банківських послуг, згідно з яким останній отримав картку «Універсальна Gold».

Пунктом 1.1.7.30 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що всі спори розбіжності або вимоги, які можуть виникати між сторонами з питань виконання, порушення, припинення або визнання недійсним підлягають вирішенню в одному з перелічених судів (за вибором сторони, яка звертається до суду) постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Юридичні компанії України».

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейськими судами» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ЗазначенийЗакон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України

від 20 травня 2015 року № 6-64цс15, у якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Отже, суди дійшли помилкового висновку про те, що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів не поширюється на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач.

Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» задовольнити.

Визнати недійсним пункт 1.1.7.30 Умов та правил надання банківських послуг, укладених 11 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк».

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило