Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року у цивільній справі № 755/12950/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Київського міського нормального округу Берестова Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним та визнання спадкоємцем за законом на квартиру,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.04.2017 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи № 755/12950/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Київського міського нормального округу Берестова Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним та визнання спадкоємцем за законом на квартиру. У поданій заяві просить: «Надати роз'яснення в контексті розуміння рішення суду від 07 квітня 2017 року, виходячи з резолютивної частини вказаного правочину. В процесі розгляду заяви необхідно надати відповіді на наступні запитання: Чи збільшилась частка ОСОБА_1 в площі квартири АДРЕСА_1, яка належала при житті ОСОБА_8, виходячи з того, що за заповітом ОСОБА_8 та рішенням суду ? вказаного приміщення належить ОСОБА_9; Чи є підстави у відповідача ОСОБА_1 зареєструвати в Єдиному реєстрі прав власності ? квартири АДРЕСА_1 на своє ім'я; Чи необхідне в порядку ст. 270 ЦПК України прийняття додаткового рішення про уточнення розміру частки ОСОБА_1 у вказаному помешканні, яке належало при житті ОСОБА_8».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідачу ОСОБА_1 незрозуміле зазначене рішення і він бажає отримати відповіді на вищевказані запитання.

За нормою частини 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути заяву про роз'яснення судового рішення без виклику в судове засідання учасників справи, при цьому приходить до наступного висновку.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2017 року, ухваленим у цивільній справі № 755/12950/15-ц, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - на ? частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8. У решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 3 333 грн. 33 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Берестова Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним та визнання спадкоємцем за законом на квартиру відмовлено (т. 2, а.с. 126-133).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13.06.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 ОСОБА_5 відхилено, рішення суду залишено без змін (т. 2, а.с. 210-205).

Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

В силу зазначеної норми процесуального права роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 у поданій заяві просить роз'яснити рішення суду з питань чи збільшилася частка ОСОБА_1 в площі квартири АДРЕСА_1, яка належала при житті ОСОБА_8, виходячи з того, що за заповітом ОСОБА_8 та рішенням суду ? вказаної квартири належить ОСОБА_4 та чи є підстави у ОСОБА_1 зареєструвати в Єдиному реєстрі прав власності ? квартири АДРЕСА_1 на ім'я останнього.

Проте вказані питання під час розгляду справи не заявлялися, як позовні вимоги, тому не були предметом судового розгляду, у зв'язку з чим рішення щодо цього не ухвалювалося, також відсутні підстави для прийняття додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України, оскільки за вимогами зустрічного позову ОСОБА_1 просив визнати недійсним заповіт від 09.03.2011 року, складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4, та визнати його спадкоємцем за законом квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 54-56). При цьому ОСОБА_9 посилався, як на підставу своїх вимог на те, що ОСОБА_8 під час складання заповіту від 09.03.2011 року на користь ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій та на те, що спірний заповіт ОСОБА_8 вчинено шляхом обману з боку ОСОБА_4

За спадкодавцем ОСОБА_8 на праві власності була зареєстрована ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 21.05.2008 р., розпорядження № 69-1564, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 11.06.2008р. за реєстровим № 3084 в реєстровій книзі д. 1452-107 та внесеного до Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1, а.с. 94).

За нормою ст. 4 ЦПК України у ред. від 18.03.2004 року зі змінами, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України у редакції чинній на час розгляду справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На момент розгляду справи ? частина спірної квартири АДРЕСА_1 не була прийнята жодним спадкоємцем, свідоцтва про право на спадщину на цю частину нікому видано не було, при цьому суду не доводились обставини щодо прийняття будь якими особами спадщини на вказану частку нерухомого майна після смерті доньки ОСОБА_8 ОСОБА_13.

Рішення суду було ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надавалися суду та були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, оскільки питання стосовно часток ОСОБА_1 у спірній квартирі не було предметом судового розгляду, заява про роз'яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, ст. 271 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року у цивільній справі № 755/12950/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Київського міського нормального округу Берестова Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним та визнання спадкоємцем за законом на квартиру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя