Справа № 226/241/18
Провадження №2-о/226/43/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

секретаря Тіссен О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Мирноградська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обгрунтування вимог зазначила, що вона є онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою, починаючи с червня 2015 року, вона проживала спільно без реєстрації в квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_1, так як ОСОБА_4 була особою похилого віку, хворіла, потребувала стороннього догляду і допомоги, і інших родичів, окрім неї, не мала. 17 березня 2016 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належала померлій на праві власності та яку вона за нотаріально посвідченим заповітом залишила їй. Вважаючи, що вона прийняла спадщину, так як на час смерті жила з бабусею разом і має на руках заповіт на своє імя, вона після сплину шести місяців після смерті ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса з приводу переоформлення спадщини на себе, проте в цьому їй було відмовлено, оскільки вона не змогла документально підтвердити спільне проживання з бабусею на час відкриття спадщини, так як в квартирі бабусі вона не була зареєстрованою. Вказуючи на це та на відсутність спору з приводу спадщини, заявник просить суд встановити факт постійного її проживання з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини з метою подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні заявник та її представник вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просили суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи проти задоволення вимог не заперечував.

Вислухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4, яка була рідною сестрою діда заявника - ОСОБА_5 (а.с.8-12).

17.09.2010року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №5164, яким ОСОБА_4, 19 лютого 1928року народження, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_2, мікрорайон «Світлий»АДРЕСА_3, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, що належатиме їй на день смерті, заповіла ОСОБА_6 (а.с.14-15).

17 березня 2016 року ОСОБА_4 померла в м.Димитров (а.с.12).

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів квартира №39 в будинку №6 на м-ні Світлий в м. Димитров (Мирноград), в якій проживала ОСОБА_4, належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу 24.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій під № 1260 (а.с.16-18).

Згідно довідок координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда та відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради, разом з ОСОБА_4 за адресою м.Мирноград, мікрорайон «Світлий», б. 6, кв.39 без реєстрації по день смерті ОСОБА_4 постійно проживала її онука ОСОБА_1,1986року народження (а.с.7,58).

Зазначений факт був підтверджений в судовому засіданні і свідком ОСОБА_7, яка суду пояснила, що її квартира розташована на одному поверсі із квартирою померлої ОСОБА_4, яка останнім часом вже самостійно не пересувалась і потребувала стороннього догляду. Тому приблизно з червня 2015року до неї переїхала її онука ОСОБА_1 зі своєю малолітньою донькою і жила з бабусею по день її смерті - 17.03.2016року. Вона ж займалася і похованням ОСОБА_4

Вказана обставина підтверджується і свідоцтвом про поховання ОСОБА_4, виданим багатогалузевим обєднанням комунального господарства від 18.03.2016 на імя ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Мирноградського міського нотаріального округу від 28.03.2018року, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 не заводилась (а.с.53). Про відмову від спадщини заявник ОСОБА_1 не заявляла.

Таким чином, досліджені судом докази дають суду підстави вважати вимоги заявника про факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини доведеними, а сам факт - не повязаним з вирішенням спору про право.

Приймаючи до уваги, що вказаний факт породжує для заявника юридичні наслідки, які полягають в можливості успадкування майна, і іншим позасудовим шляхом заявник позбавлений можливості здійснення такого права, суд вважає за можливе заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), місце реєстрації: АДРЕСА_4, заінтересована особа Мирноградська міська рада (), місце розташування: м.Мирноград, Донецька область, вулиця Центральна, буд.9, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом із спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла 17 березня 2016 року в м.Мирноград Донецької області, на час відкриття спадщини за адресою: м.Мирноград Донецької області, мікрорайон «Світлий»АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 04 травня 2018 року. Повний текст судового рішення виготовлено та підписано в нарадчій кімнаті 10 травня 2018 року.

Суддя Л.І.Клепка