Дата документу 13.04.2018
Справа № 2-3894/09
Провадження № 4-с/334/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - Добрєва М.В.;

при секретарі - Матвієнко О.І.;

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 та його представник, адвокат ОСОБА_1, звернулися до суду з скаргою на дії державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, в якій зазначили, що 17.02.2010 р. Ленінським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист на виконання рішення суду № 2-3894/2009 від 08.12.2009 року про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь Філії Шевченківське відділення №7858 ВАТ «Державний ощадний банк України» суми заборгованості за кредитним договором № 401-Ф, укладеним 27.01.2006р. між філією банку та ОСОБА_5, у розмірі 368737,54 грн., та судові витрати : держмито 1700 грн. та ІТЗ 252 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, з відповідачем ОСОБА_4, було укладено Договір поруки № 1/П/401-Ф, за яким поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником

У 2016 році ОСОБА_2 стало відомо, що з його пенсії згідно вищевказаного виконавчого листа утримується по 260 грн. щомісячно на погашення заборгованості за кредитом. До того ж, він зазначив, що при зустрічі з основним боржником ОСОБА_5, той повідомив, що заборгованість сплатив у повному обсязі. Тому скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо утримання з його пенсії суми заборгованості за кредитом необґрунтованими та таким, що грубо порушують його права, та просить суд визнати дії державного виконавця Куліченко О.М. незаконними, скасувати її рішення та повернути йому суму стягнутих з нього коштів.

Державний виконавець Куліченко О.М., в судовому засіданні проти доводів, викладених у скарзі заперечувала, надала суду письмові заперечення на скаргу, в яких зазаначила, що 19.08.2016 року до відділу державної виконавчої служби повторно від ПАТ «Державний ощадний банк України» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3894/09 виданим 17.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» борг у сум 370 689,54 грн., тому в порядку ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 51990217). Копію вищезазначеної постанови за вих. № 22404/7 було направлено на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, а саме: м .Запоріжжя, вул. Кооперативна, 3, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції від 14.09.2016 року, боржником отримано це поштове відправлення 16.09.2016 року. Боржник ОСОБА_4 жодним чином не відреагував на це поштове відправлення, до відділу державної виконавчої служби з питанням стягнення з нього боргу не зявився. У подальшому,державним виконавцем було встановлено, що боржник отримує пенсію в Олександрівському УПФУ м.Запоріжжя. Тому, відповідно до частини 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, на підставі заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» , державним виконавцем було звернуто стягнення на пенсію боржника. Лише 13.12.2016року боржник ОСОБА_4 зявився на прийом до державного виконавця та отримав копію виконавчого листа та копію постанови про відкриття виконавчого провадження винесену 23.08.2016 року, про що у матеріалах виконавчого провадження є відповідний запис про отримання цих документів та власний підпис ОСОБА_2 згідно частини 5 статті 74 Закону України « Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення ії прав, свобод чи законних інтересів, тобто боржник ОСОБА_4 мав подати скаргу на дії державного виконавця у строк до 27.12.2016 року, однак звернувся до суду із скаргою тільки 09.02.2017 року. При цьому, у своїй скарзі ОСОБА_4 не зазначає які саме порушення були допущені. Натомість, його твердження про те, що основним боржником у повному обсязі погашено суму заборгованості за кредитом, є надуманими, оскільки згідно листів ВДВС та представника АТ «Ощадбанк», з ОСОБА_5 стягнуто 38320,89 грн. в рахунок погашення заборгованості, непогашена заборгованість складає 326774,42 грн, держмито 1700 грн. та ІТЗ 252 грн. Тому, державний виконавець вважає, що обставини викладені у скарзі є необґрунтованими, при цьому, на думку державного виконавця, скаржником пропущений строк на подачу скарги на оскарження рішень,та дій виконавця посадових осіб органів державної виконавчої служби, не вказані яке саме порушення допустив державний виконавець, які є підставою для визнання його дій неправомірними, тому у задоволенні скарги просить відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали, зясувавши обставини справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду який видав виконавчий документ.

Посилання скаржника на те, що державним виконавцем порушені його права є безпідставними, оскільки державний виконавець виконав всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла до 05.10.2016 року, а саме ч.1,2 ст.25,- Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

- Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» /в редакції, яка діяла на момент виконавчих дій/, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідними листами рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Тому, після чергового надходження 19.08.2016 року до ВДВС заяви представника ПАТ «Державний ощадний банк» про прийняття до виконання виконавчого листа /а.с.21,22/, державним виконавцем Куліченко О.М., 23.08.2016р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51990217 /а.с.24/, яка була направлена боржнику рекомендованою кореспонденцією /а.с.23,25/, що підтверджується інформацією з сайту «Укрпошта» щодо відстеження посилання поштових відправлень /а.с.26/.

Відповідно до частини 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» /в редакції, яка діяла на момент виконавчих дій/, державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

30.09.2016 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява від стягувана ПАТ «Державний ощадний банк України» про звернення стягнення на пенсію боржника /а.с.27/. Тому, в цей же день державним виконавцем було встановлено, що боржник отримує пенсію в Олександрівському УПФУ м.Запоріжжя та направлено постанову від 30.09.2016 р. № 51990217 про звернення стягнення на пенсію боржника у розмірі 20 % /а.с.28, 28-оберт/. Згідно довідки начальника Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя № 833/7 від 12.01.2018 р. з боржника станом на 01.01.2018р. стягнуто та перераховано 2850,23 грн.

Згідно статті 385 ЦПК України /в редакції, яка діяла на момент звернення до суду/, скарга до суду подається у десятиденний строк коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення ії прав чи свобод.

Згідно частини 5 статті 74 Закону України « Про виконавче провадження» /в редакції, яка діяла на момент звернення до суду/, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення ії прав, свобод чи законних інтересів.

26.12.2016 року боржник звернувся до ВДВС із заявами про надання письмової відповіді для звернення до суду із скаргою /а.с.29-31/, однак до суду звернувся із скаргою лише 09.02.2017 року /а.с.1,11/.

До того ж, суд вважає твердження ОСОБА_2 про те, що основним боржником у повному обсязі погашено суму заборгованості за кредитом, необґрунтованими, надуманими, та такими, що спрямовані на введення суду в оману з метою уникнення відповідальності за невиконання умов договору поруки і ухилення від сплати заборгованості за кредитом, оскільки згідно листа № 53765 від 28.11.2017р., в.о. начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_6, долученого до матеріалів справи, в Дніпровському ВДВС відкрито виконавче провадження де боржником є ОСОБА_5, а також, згідно листа № 22338 від 23.03.2018 р., начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_7, який є в матеріалах справи, сума боргу з боржника ОСОБА_5 стягнута частково за рахунок реалізації у розмірі 38320,89 грн. та виконавчий збір 3832,09 грн. Згідно листа № 107.20./2-408 від 14.03.2018р. представника філії-ЗОУ АТ «Ощадбанк» - ОСОБА_8 /копія в матеріалах справи/, станом на 13.03.2018р. непогашена заборгованість складає 326774,42 грн,, держмито 1700 грн. та ІТЗ 252 грн.

Таким чином, в діях державного виконавця, не вбачається порушень вимог законодавства, його дії проведенні у чіткій відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», при цьому скаржник без поважних причин пропустив строки звернення до суду з даною скаргою, не підтвердивши їх і в судовому засіданні, тому підстав для визнання дій держвиконавця, щодо стягнення з пенсії ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором, неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого документа, та відшкодування боржнику утриманої суми, у суду не має.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до частини 3 ст. 451 ЦПК України /в новій редакції/, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскарження до апеляційного суду Запорізької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (вручення) ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.