Справа № 216/4981/17
Провадження 2/216/1047/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 квітня 2018 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Сидорака В.В.

за участю секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», за участі третіх осіб - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню, розірвання кредитного договору та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

04 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», за участі третіх осіб - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню, розірвання кредитного договору та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

18 липня 2006 року ним підписано анкету-заяву №DNH4KP29260259 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за змістом якої останній згоден з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.

Зміст зазначеної анкети свідчить, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами відповідача, які надані йому для ознайомлення в письмовому виді; зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до анкети-заяви визначено строк виконання зобовязання 12 місяців, тобто до 18.07.2007 року.

Письмової вимог про усунення порушень кредитного договору позивач від відповідача не отримував.

Заявою за вих. від 05.10.2016 року б/н ПАТ КБ «Приватбанк» просить приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинити виконавчий напис на копії кредитного договору від 18.0.2006 року № DNH4KP29260259 для стягнення боргу частинами в сумі 40807,33 грн.

23.11.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №6132.

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 04.05.2017 року відкрито виконавче провадження за №53867373 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.

14.09.2017 року він дізнався у відділі ДВС про наявність виконавчого провадження про примусове стягнення з нього суми заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 40 807, 33 грн.

Відповідно до клопотання до Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ від 26.09.2017 року, в якому зазначено, що він зареєстрований та проживає за адресою: м. Кривий Ріг, Військове містечко-35АДРЕСА_1, що знаходиться в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, виконавче провадження передано до Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Проте, він вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки приватним нотаріусом при вчиненні такого напису були порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами.

Також, посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначає, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через його представника.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечував.

Представник відповідача, публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

У звязку з неодноразовою неявкою повідомленого належним чином представника відповідача, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

18 липня 2006 року позивачем було підписано заяву позичальника №DNH4KP29260259, відповідно до якої банк надає останньому строковий кредит у сумі 1534,00 грн. на строк 12 місяців, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць, на суму залишку по кредиту в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплати відсотків, обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, комісія, яка зазначена в Умовах (а.с.14).

05 жовтня 2016 року за вих. №б/н ПАТ КБ «Приватбанк» направлено заяву приватному нотаріусу Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_3 з прохання вчинити виконавчий напис на копії кредитного договору №DNH4KP29260259 від 18.07.20069 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме: 40807,33 грн., з урахуванням: 1423, 15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10095,98 грн. заборгованість за відсотками; 26868,80 грн. заборгованість з пені; 500,00 заборгованість по штрафам (фіксована частина); 1919,40 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). Строк, за який проводиться стягнення 3709 днів, а саме з 18.07.2006 року по 12.09.2016 року (а.с.15).

До вказаної вище заяви ПАТ КБ «Приватбанк» додано: копія кредитного договору, копія засвідченої виписки з особового рахунку боржника, копія вимоги про усунення порушень за кредитним договором, копія розрахункового документу про оплату послуг поштового звязку, копія опису вкладення в цінний лист, копія установчих документів ПАТ КБ «Приватбанк», копія витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо ПАТ КБ «Приватбанк», копія довіреності представника ПАТ КБ «Приватбанк», копія паспорту представника ПАТ КБ «Приватбанк».

23 листопада 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводить у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10.12.2014 , на підставі Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», що є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №DNH4KP29260259 від 18 липня 2006 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 12.09.2016, грошових коштів у сумі 40807 грн. 33 коп., з урахуванням: 1423, 15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10095,98 грн. заборгованість за відсотками; 26868,80 грн. заборгованість з пені; 500,00 заборгованість по штрафам (фіксована частина); 1919,40 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). Стягнення здійснюється за період з 18.07.2006 року по 12.09.2016 року. Зазначений виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №6132 (а.с.17).

04 травня 2017 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №6132, виданого 23.11.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.18).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, судом встановлено, що відповідно до умов договору банк надав строковий кредит у сумі 1534,00 грн. на строк 12 місяців, тобто кінцевою датою повернення коштів є липень 2007 року, при цьому, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а виконавчий напис вчинено 23 листопада 2016 року, тобто поза межами загальної позовної давності.

Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Таким чином, з урахуванням норм діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що на час звернення банку до приватного нотаріуса сплив строк позовної давності, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають до задоволення.

Щодо решти заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать, що між позивачем та банком було укладено вищевказаний кредитний договір. При його укладенні позивач був ознайомлений з усіма його умовами та вимогами, що підтверджується його особистим підписом і відповідно свідчить про те, що сторонами погоджені усі його істотні умови. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному в договорі, що останнім не оспорюється.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги вказує на наявність підстав для розірвання договору №DNH4KP29260259 від 18 липня 2006 року посилаючись на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а також на те, що сплив строк позовної давності як до основної вимоги, так і до додаткової.

При цьому, судом зазначається, що підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Разом із тим, вимогами статті 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача щодо розірвання кредитного договору.

Разом із тим, позовна вимога щодо зобовязання Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області зупинити вчинення виконавчих дій також не підлягає задоволенню, оскільки документ, на підставі якого проводяться виконавчі дії, а саме виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому підстави для зупинення виконавчих дій відпали.

Отже, з урахуванням вимог чинного законодавства, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задовленню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 81, 82, 259, 265-268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», за участі третіх осіб - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню, розірвання кредитного договору та зобов'язання вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23 листопада 2016 року №6132, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 40 807 гривень 33 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Сидорак