Справа № 161/6066/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/773/534/18 Категорія: 27 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Галицька І.П.,

з участю представника відповідача - Мельничука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 у даній справі залишено без розгляду.

В апеляційних скаргах позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Будучи належним чином повідомлені, позивач та її представники у судове засідання не з'явилися.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлена позивач повторно, тобто 10.10.2017 року та 13.12.2017 року не з'явилася у судове засідання без поважних причин та від неї не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.

Проте, такий висновок суду є помилковим, оскільки не відповідає обставинам справи і зроблений з порушенням норм процесуального права.

Згідно п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017 року) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 76 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017 року) було врегульовано порядок вручення судових повісток.

Із наявних у матеріалах справи листів, адресованих позивачу про її виклик у судові засідання, призначені на 10.10.2017 року та на 13.12.2017 року вбачається, що вони були повернуті суду із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», тобто без вручення адресату (а.с.217, 222).

Зазначена обставина не вважається тією обставиною, яка за діючим на той час процесуальним законом давала підстави вважати сторону належним чином повідомленою.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 доручила представляти свої інтереси у даній справі двом різним представникам - ОСОБА_3 (а.с.176-179) та ОСОБА_4 (а.с.203).

Разом із тим, суд першої інстанції не використав передбачене ч.5 ст.75 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017 року) своє право вручити судові повістки у судові засідання на 10.10.2017 року та на 13.12.2017 року цим представникам, щоб вважати позивача належним чином повідомленою про судові засідання. У матеріалах справи відсутні відомості про направлення судових повісток представникам позивача.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції повинен був відкласти розгляд справи і остаточно повідомити її через оголошення в пресі - відхиляються апеляційним судом, оскільки такі дії щодо позивача не передбачені нормами процесуального законодавства.

Апеляційний суд критично відноситься до посилань позивача про її неможливість дізнатися про розгляд справи через відсутність інтернет-зв'язку та невручення судових повісток працівниками пошти, про позбавлення її у доступі до правосуддя.

Неможливість дізнатися та небажання дізнатися про рух відкритого судом провадження - поняття не тотожні.

ОСОБА_2, особисто звернувшись до суду із даним позовом, фактично самоусунулася від виконання передбаченого ч.3 ст.27 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017 року) свого обов'язку добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки для залишення заяви без розгляду обов'язковою умовою є належне повідомлення позивача про час і місце судового засідання, а ні позивач, ні її представники належним чином не були повідомлені про судові засідання, то за таких обставин у суду не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2017 року в даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді: