Справа № 299/2533/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 травня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КУШТАНА Б.П., МАЦУНИЧА М.В.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 299/2533/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Виноградівського районного суду від 16 лютого 2018 року, повний текст якого складений 16 лютого 2018, головуючий суддя Кашуба А.В., -

встановив:

ОСОБА_4 25.08.2017 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 мотивуючи наступним. Рішенням Виноградівського районного суду від 28.07.2011, на виконання якого було видано виконавчий лист, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі по 400,00 на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.05.2011 і до досягнення дітьми повноліття. Виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду було відкрито постановою держвиконавця від 20.09.2011.

Відповідач обов'язок щодо утримання дітей і сплати аліментів не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість і лише в 2017 році відповідач почав сплачувати аліменти. Тим часом, аліменти в розмірі 400,00 грн на дитину є мізерними і не можуть забезпечувати повноцінний розвиток дітей.

Посилаючись на ці обставини, на норми ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, на інші положення законодавства, вказуючи на зміни в законодавстві, згідно із якими розмір аліментів на дитину не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реалізуючи право вимагати зміни (збільшення) розміру стягуваних аліментів, позивач ОСОБА_4 просила змінити розмір стягуваних із ОСОБА_3 аліментів і стягнути з нього на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі по 1500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Просила допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, а виконавчий лист, виданий Виноградівським районним судом у справі № 2-662/11 від 28.07.2011, з Відділу ДВС Виноградівського РУЮ відкликати. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Рішенням Виноградівського районного суду від 16.02.2018 позов задоволено частково, вирішено:

відкликати з Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області виконавчий лист №2/662/11 від 28.07.2011 про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, аліментів на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки АДРЕСА_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій у розмірі по 400,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи із дати подачі позову - 16.05.2011 року і до досягнення дітьми повноліття;

стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі по 1400,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване. Не заперечуючи свого обов'язку брати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні дітей як такого, зазначає, що суд не з'ясував обставини які мають значення для справи, не взяв до уваги, що він не працевлаштований, надає допомогу колишній дружині, яка не працює, здійснює догляд за престарілою матір'ю ОСОБА_9 тощо. Суд не врахував, що позивач отримує соціальну допомогу на сина ОСОБА_5 у розмірі 1946,40 грн щомісячно, а також не обґрунтував належним чином визначення розміру аліментів на рівні 1400,00 грн щомісячно на кожну дитину, тоді як відповідач не спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі, а докази покращення його майнового становища, що уможливлювало б сплату таких аліментів, відсутні. Поряд із цим, відповідач спроможний здійснювати виплати в розмірі 900,00 грн - 1000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Відповідач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, відповідно до якого стягнути з нього аліменти в розмірі 1000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_10, які апеляцію підтримали, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не дає оцінки рішенню в частині, яка не оскаржується, та бере до уваги відповідні обставини остільки, оскільки це необхідно для розгляду апеляції, водночас суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч.ч. 1, 4, 6 ЦПК України). Спірні правовідносини регулюються нормами СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Встановлено та підтверджується документально, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких рішенням Виноградівського районного суду від 28.07.2011 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 400,00 на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.05.2011 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-9). На виконання виконавчого документу відкрито 20.09.2011 і здійснюється виконавче провадження № 28800934 (а.с. 10 та ін.). Діти перебувають на утриманні матері, сторони проживають нарізно: позивач із дітьми у будинку АДРЕСА_3, відповідач у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 4-6, 11, 21 та ін.).

На утриманні ОСОБА_3 знаходиться колишня дружина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка не працює, трудової книжки не має (а.с. 22). ОСОБА_3 здійснює догляд за перестарілою матір'ю ОСОБА_12 і як такий перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту Виноградівської райдержадміністрації (а.с. 23).

З наявних у справі копій фіскальних чеків, квитанцій, листування з підрозділом УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 26-37), з інших матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у 2013-2107 роках здійснював грошові перекази на користь ОСОБА_4 і на користь органу ДВС, при цьому аліменти сплачувалися нерегулярно, у 2013-2014 роках - у незначних розмірах і в цей період мали місце неодноразові невиплати переказів ОСОБА_4 через її відмову від отримання коштів. Істотними сумами (7000,00 грн - 14500,00 грн) заборгованість зав аліментами погашалася у 2017 році.

Водночас із часу стягнення аліментів рішенням Виноградівського районного суду від 28.07.2011 обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини, істотно змінилися.

На час, із якого за рішенням суду припадав початок стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становив 832,00 грн, для дитини віком від 6 до 18 років - 997,00 грн, тому присуджені з відповідача аліменти складали відносно відповідної дитини 48% і 40% прожиткового мінімуму. Тим часом, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у 2017 році становив від 1689,00 грн з 01.12.2016 до 1860,00 грн на 31.12.2017, а у 2018 році становить (становитиме) від 1860,00 грн до 2027,00 грн на 31.12.2018.

З урахуванням такої динаміки прожиткового мінімуму доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дітей. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України:

батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180);

за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч. 3);

розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2);

суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3).

Отже, матеріальне утримання дитини є обов'язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов'язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дітей сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані, а його позиція в судах першої та апеляційної інстанцій щодо сплати аліментів у розмірі 900,00 грн - 1000,00 грн щомісячно (а.с. 18-19, 118-121) в сукупності з іншими матеріалами справи вказує на його фактичну спроможність надавати таке матеріальне утримання дітям, прав дітей та позивача така ініціативна позиція відповідача не порушує.

Суд першої інстанції певною мірою врахував як позицію позивача, так і заперечення відповідача, визнавши вимогу позивача про стягнення з відповідача по 1500,00 грн аліментів на кожну дитину недостатньо обґрунтованою, задовольнивши позов частково і збільшивши розмір стягуваних аліментів до 1400,00 грн на кожну дитину щомісячно. Позивач рішення суду не оскаржив. Поряд із цим, певною мірою заслуговують на увагу доводи відповідача в частині, яка зводиться до необхідності за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов'язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету. З огляду на показники прожиткового мінімуму, половина відповідного значення у 2017 році становила від 844,50 грн до 930,00 грн, а у 2018 році становить (становитиме) від 930,00 грн до 1013,50 грн. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов'язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов'язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання колегії суддів, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів є надмірною, а аліменти у твердій грошовій сумі 1000,00 грн на кожну дитину протягом достатньо тривалого часу забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Зокрема, питання участі батька у додаткових витратах на сина ОСОБА_5 у зв'язку з його хворобою, що його ставила ОСОБА_4, знаходиться за межами позову, який вирішувався судом по суті, відповідна вимога залишена без розгляду ухвалою Виноградівського районного суду від 16.02.2018, яка ніким не оскаржувалася (а.с. 78-89, 108). У цьому зв'язку не можуть братися до уваги і доводи відповідача про необхідність врахування державної соціальної допомоги, яку отримує позивач на дитину-інваліда (а.с. 98), позаяк не стосуються власне питання утримання дитини та стягнення із цією метою аліментів, яке було предметом судового розгляду.

Суд припустився й іншої помилки. Так, суд вирішив «стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі по 1400,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття», чим фактично прийняв повторно рішення про стягнення аліментів, тоді як за наявності чинного рішення суду про стягнення аліментів, а відтак, і про застосування раніше норм ст.ст. 180-182, 184 СК України, повторне стягнення аліментів законом не передбачено і як таке недопустиме. Суд не зазначив у резолютивній частині свого рішення те судове рішення, яким відповідні аліменти, що їх розмір слід збільшити, стягнуті.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги за встановлення неправильного застосування норм матеріального права щодо вищенаведених обставин. Виходячи з викладеного, беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду обставини та необхідність врегулювання спірних відносин відповідно до закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції.

Відтак, з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 4, 6 ЦПК України та на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4 цього Кодексу, апеляцію слід задовольнити частково, рішення суду змінити, виклавши його резолютивну частину в редакції, що відповідатиме вимогам закону, виключатиме формулювання про повторне стягнення аліментів і визначатиме їх розмір у 1000,00 грн щомісячно на кожну дитину. В іншій частині рішення суду щодо стягнення аліментів на підставі ст. 375 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367 ч.ч. 1, 4, 6, ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Виноградівського районного суду від 16 лютого 2018 року щодо зміни розміру аліментів змінити, третій абзац резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: «Змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Виноградівського районного суду від 28 липня 2011 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого і мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої і мешканки АДРЕСА_3, на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн (одній тисячі гривень 00 коп.), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 2 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття».

В іншій частині залишити рішення суду щодо стягнення аліментів без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 3 травня 2018 року.

Судді