Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/360/18

Провадження № 2/440/784/2018

08 травня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Красненської селищної ради Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем по заповіту. Після смерті матері, фактично прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок не можу оформити прийняття спадщини в нотаріальній конторі. Просить суд визнати за нею таке право.

Представник позивачки, згідно довіреності від 10.01.2018 року, ОСОБА_5, до початку підготовчого судового засідання, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити, на спадщину не претендує.

Представник відповідача Красненської селищної ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника. Відзив на позов, заперечення проти такого, не подав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Свідоцтвом серії НОМЕР_2, виданим Красненською селищною радою Буського району Львівської області 30.03.1988 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 32.

Згідно заповіту від 20.05.1987 року, посвідченого секретарем расненської селищної ради Буського району Львівської області за реєстровим № 58, ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачці.

До спадкового майна належить житловий будинок АДРЕСА_1, 1976 року забудови, інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого позивачкою станом на 14.02.2018 р., становить 175661,00 гривень, відповідає технічним нормам забудови та придатний для проживання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном.

Оскільки даний будинок належав матері позивачки, після її смерті переходить до позивачки, спадкоємця померлої, яка фактично прийняла спадщину.

Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно, немає.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

вирішив :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає в АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Б. М. Журибіда