Ухвала

20 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 522/20426/16-ц

провадження № 61-8644ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова Марія Вячеславівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова М. В. та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 двокімнатної квартири загальною площею - 49,2 кв. м, житловою площею - 33,9 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року вищевказаний позов було задоволено та визнано за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 2/3 двокімнатної квартири загальною площею - 49,2 кв. м., житловою площею - 33,9 кв. м., яка знаходиться на 4 поверсі 4-поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 2 000,00 гривень.

У серпні 2017 року, не погоджуючись із указаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року в указаній справі відмовлено та роз'яснено відповідачу ОСОБА_1 право подати до Приморського районного суду м. Одеси заяву про перегляд заочного рішення від 06 квітня 2017 року, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року, посилаючись на те, що з указаним рішенням суду не згідна.

17 січня 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року залишено без задоволення, у зв'язку з тим, що обставини, на які посилається заявник, не мають істотного значення для правильного вирішення зазначеної справи.

У лютому 2018 року до Верховного Суду разом із клопотанням про поновлення строків на касаційне оскарження надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року в указаній справі.

Ухвалою судді Верховного Суду від 23 лютого 2018 року надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, оскільки із прохальної частини касаційної скарги вбачається, що заявник просить скасувати декілька рішень судів першої інстанції та поновити строк на касаційне оскарження кількох рішень апеляційного суду у різних цивільних справах, що не передбачено діючим ЦПК України.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду надала уточнену редакцію касаційної скарги, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року та ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року не підлягають касаційному оскарження з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Аналогічна норма містилася у пункті 2 частини четвертої статті 328 ЦПК України 2004 року, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо справа не переглядалася в апеляційному порядку.

Оскільки заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року не було предметом апеляційного перегляду, а ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року про залишення без задоволення не входить до переліку судових рішень, які відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження даних судових рішень необхідно відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 325 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи може поновити цей строк.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У клопотанні про поновлення строків на касаційне оскарження, яке міститься в додатках до касаційної скарги ОСОБА_1 просить суд поновити строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку несвоєчасним отриманням рішення апеляційної інстанції, а також своїм станом здоров'я, проте жодних доказів на підтвердження фактичної дати отримання копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду не надає, що унеможливлює вирішення питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження обставин, які на її думку свідчать про поважность причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 та пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - державний нотаріус Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслова Марія Вячеславівна, про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 20 травня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак