Справа № 211/3578/17
Провадження № 2/211/278/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представник третьої особи - Чубінець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, Служба у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з вони з відповідачем з 01 жовтня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11 лютого 2015 року між ними розірвано, та є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини належним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов'язками та підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 14 серпня 2017 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 24 листопада 2017 року замінено третю особу - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Кіровоградської області на Службу у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 27 березня 2018 року за клопотанням представника третьої особи Чубінець Т.С. зобов'язано Довгинцівське відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надати інформацію щодо притягнення ОСОБА_2, до адміністративної чи кримінальної відповідальності та зобов'язано Службу у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області надати акт обстеження умов проживання позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позові, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнав, суду пояснив, що фактично з моменту народження дитини позивачка забрала доньку до своїх батьків. Він допомагав дитині як міг, перераховував аліменти на картку ПАТ КБ "ПриватБанк". Він має бажання спілкуватися з дитиною, однак позивач з її матір'ю не дають йому такої можливості. З цього приводу до органів опіки та піклування він не звертався. 1-2 рази на рік він їздить до своїх батьків та років два назад бачив свою дитину, однак для того, щоб мати змогу спілкуватися з дитиною. Свідків того, що йому чинять перешкоди у спілкуванні з донькою, у нього немає.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання Чубінець Т.С. проти позбавлення батьківських прав відповідача заперечувала з підстав, викладених у висновку виконкому.

Представник Виконавчого комітету Новомиргородської міської Ради Кіровоградської області в судове засідання не з'явився.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач є її донькою, а відповідач - колишній зять. Донька проживає разом з нею в АДРЕСА_2, а батьки ОСОБА_7 через три будинки від неї. Життям малолітньої ОСОБА_5 не цікавляться ні ОСОБА_2, ні його батьки, в дитячий садок до дитини ніхто не приходить. Батьки ОСОБА_7 та сам ОСОБА_2 жодного разу не привітали ОСОБА_5 зі святами. В будинку 4 кімнати житлові, вода, каналізація, бойлер, все є. Відповідач ніколи не просив ні номера телефону, ніколи не телефонував з приводу зустрічі зі своєю дитиною. Почав платити аліменти по 500,00 грн.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з таких мотивів.

Як встановлено судом, з 01 жовтня 2011 року ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року між ними розірваний (а.с. 7 - копія рішення суду)

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.8), яка зареєстрована та проживає з матір'ю (а.с. 14,15,22 - копії довідки, актів).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2016 р. стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 (а.с. 9-10 - копія рішення суду), заборгованість по аліментам, за даними Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, станом на 24.04.2017 р. складає 21862,59 грн. (а.с. 11 - копія повідомлення), станом на 15.12.2017 р. складає 43888,16 грн. (а.с. 91-92).

Згідно акту сусідів з місця проживання позивачки від 27.02.2017 р., батько дитини ОСОБА_2 за адресою проживання дитини ні разу не з'являвся, з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає та допомоги не надає, дитина навіть нічого не знає про свого батька та що таке батьківська турбота та піклування, всім цим займається виключно матір дитини (а.с. 15 - копія акту).

Згідно інформації, викладеної в довідці Новомиргородського дошкільного навчально-виховного комплексу (ясла-садок) «Калинонька» Новомиргородської міської ради від 31.07.2017 р., ОСОБА_8 займаються мама та бабуся, батько дитини в дошкільний заклад не приходив (а.с. 20 - копія довідки).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини.

Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 березня 2018 рокуу справі № 389/1459/16-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає в іншому населеному пункті від доньки. Сплачує на утримання дитини аліменти, що підтверджується наданими ним в судовому засіданні копіями квитанцій, пояснив, що категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки бажає спілкуватися з донькою, однак не має можливості через перешкоди, які чиняться йому позивачем.

До адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 29.11.2017 р. № 8/22-2085, виконком вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітьної ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 66-67).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи зазначену правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю. При цьому суд вважає необхідним попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, усунувши перешкоди у спілуванні з донькою та сплативши в повному обсязі заборгованість по аліментам.

Судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.05.2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко