Номер провадження: 22-ц/785/2470/18
Номер справи місцевого суду: 520/630/13- ц
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року про задоволення скарги на дії державного виконавця в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шуляченка Миколи Борисовича, боржник ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність начальника Приморського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченка М.Б. (а.с. 1-7).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_3 суд задовольнив. А саме вирішив визнати дії та бездіяльність державного виконавця в особі начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б., які виявилися у не вчинені виконавчих дій у відповідності законодавства України неправомірними; скасувати постанову начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б. від 28.03.2017 року, якою було скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 520/630/13-ц, виданого 17.03.2014 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 та було відновлено виконавче провадження ВП №44378272 від 23.02.2017 року (а.с. 62-63).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 15 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, безпідставно прийняв позицію скаржниці незважаючи на відсутність доказів, а також неналежним чином з'ясував всі обставини справи. Крім цього, апелянт зазначив, що при винесенні постанови від 28.03.2017 року дії посадових осіб Приморського ДВС м. Одеси відповідають вимогам закону, так як рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.02.2014 року не було скасовано, а була лише змінена його резолютивна частина. Разом з тим, апелянт звернув увагу на те, що стягувачем - ОСОБА_3 пропущені строки оскарження рішень та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби, що складають 10 робочих днів згідно ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року, а скаргу ОСОБА_3 від 12.05.2017 року залишити без задоволення (а.с. 67-70). Ухвалою від 15 січня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху (а.с. 78), а 30 січня 2018 року апелянт направив до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с. 85).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу не надходили. 25 квітня 2018 року від ОСОБА_3 надійшла заява, якою вона повідомила, що про те, що в справі було відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_2 їй стало відомо лише 18.04.2018 року на підставі телефонограми, апеляційну скаргу та ухвалу про відкриття провадження в справі нею отримано не було а тому часу для подання відзиву ані в неї, ані в її представника не було. Крім цього, ОСОБА_3 в своїй заяві пояснила, що постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 44378272 від 23.02.2018 року було винесено начальником Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТЮУ в Одеській області Шуляченко М.Б. при допущені цілої низки порушень правових норм, апеляційна скарга не може підлягати задоволенню, оскільки мотиви та підстави зазначені в ній щодо скасування постановленого судового рішення є безпідставними, а оскаржуваним судовим рішенням було фактично відновлено справедливість, усунуто порушення закону та поновлено порушені права скаржника.

В судовому засіданні сторона апелянта та представник виконавчої служби апеляційну скаргу підтримали. Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 101). Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, які з'явилися, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення в справі суд першої інстанції за встановлених обставин справи та вважаючи скаргу ОСОБА_3 доведеною вирішив визнати дії та бездіяльність державного виконавця в особі начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б., які виявилися у не вчинені виконавчих дій у відповідності законодавства України, неправомірними, а також скасувати постанову начальника Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б. від 28.03.2017 року, якою було скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 520/630/13-ц, виданого 17.03.2014 року Київським райсудом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 та було відновлено виконавче провадження ВП №44378272 від 23.02.2017 року.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 17.03.2014 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист в справі № 520/630/13-ц на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.01.2013 року по 30.03.2018 року. В даному виконавчому листі в розділі «Відмітки судового виконавця про виконання постанови/рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення» зазначено, що виконавче провадження закінчено згідно зі ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 12). 25.08.2015 року від ОСОБА_2 до другого Приморського відділу ДВС ОМУЮ надійшла заява про закриття виконавчого провадження № 44378272 (справа № 520/630/13-ц) в зв'язку з наданням копії рішення Апеляційного суду Одеської області в справі № 520/3916/14-ц від 30.10.2014 року про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 до 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно (а.с. 14). 31.08.2015 року державним виконавцем Назаровою В.В., було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в справі № 520/630/13-ц, ВП № 44378272 в зв'язку з надходженням іншого рішення Апеляційного суду Одеської області в справі № 520/3916/14-ц від 30.10.2014 року про зміну розміру аліментів з 8000 грн на 1/4 частину щомісяця (а.с. 13). 31.08.2015 року державним виконавцем Назаровою В.В. був виданий ОСОБА_2 перерахунок заборгованості по аліментам відповідно до якого встановлено, що заборгованості на 01.11.2014 року в нього немає (а.с. 15).

Окрім того, в матеріалах справи міститься виконавчий лист від 27.10.2015 року в справі 520/3916/14-ц на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 30.10.2014 року про зменшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.02.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми 8000 грн на місяць до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до 30.03.2018 року (а.с. 16).

28.03.2017 року постановою начальника Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б. було вирішено скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2015 року згідно ст. 49 п. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» по виконанню листа № 520/630/13-ц виданого 17.03.2014 року Київським р/с про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3, а також відновити виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа. Вказана постанова обґрунтована тим, що оскільки рішення в справі 520/630/13-ц не було скасовано, а було лише змінено його резолютивну частину, то державний виконавець необґрунтовано винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 11).

Враховуючи встановлені обставини справи апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» від 1999 року, в діючій редакції на момент постановлення оскаржуваної постанови виконавця, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2016 року, в діючій редакції, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, враховуючи вище зазначене апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Начальником Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Шуляченко М.Б. було виявлено, що в рамках виконавчого провадження № 44378272 державним виконавцем 31.08.2015 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в діючій редакції на момент здійснення відповідної процесуальної дії, з порушенням законодавчих вимог, оскільки ч. 4 вказаної статті передбачено закінчення виконавчого провадження саме в разі скасування рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист. Однак, за обставинами даної справи, рішення, яке перебувало на виконанні в державного виконавця, не було скасовано, а лише було змінено у відповідній частині. З огляду на це, начальник відділу користуючись наданим законодавством повноваженням, (ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження») скасував постанову державного виконавця та відновив виконавче провадження своєю постановою від 28.03.2017 року. Тобто, фактично переліченими діями начальник відділу державної виконавчої служби при перевірці відповідного виконавчого провадження усунув помилку, допущену державним виконавцем, а тому дії начальника відділу, на які скаржиться ОСОБА_3, не можуть бути визнані неправомірними, адже вони вчиненні з дотриманням діючого законодавства. Окрім того, як вже вище зазначалось, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представником державної виконавчої служби було надано заяву ОСОБА_3 якою вона просила повернути стягувачу без подальшого примусового виконання виконавчий лист в справі № 520/630/13-ц, виданий 17.03.2014 року, а також повернути без наступного примусового виконання виконавчий лист в справі № 520/3916/14-ц, виданий 19.04.2017 року, а також постанову № В-5/434 від 31.05.2017 року ВП № 44378272, якою за вказаною заявою ОСОБА_3 було вирішено повернути виконавчий документ № 520/3916/14-ц, виданий 19.04.2017 року стягувачеві та припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення стосовно всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3. Стягувачеві роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 30.03.2018 року. Тобто, в підсумку, стягувач сам подав заяву про повернення виконавчого документа, а тому оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2015 року, яка була помилково винесена державним виконавцем та була скасована постановою начальника відділу, є проміжним процесуальним документом, а тому його оскарження не впливає на здійснення виконавчого провадження, оскільки, за заявою самого стягувача, виконавчий лист йому було повернено.

Таким чином, враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а скарга ОСОБА_3 подана безпідставно, апеляційний суд скасовує оскаржувану ухвалу та постановляє нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на підставі ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року про задоволення скарги на дії державного виконавця - скасувати.

В задоволенні скарги на дії державного виконавця в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шуляченка Миколи Борисовича, боржник ОСОБА_2, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови виготовлено 03 травня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

26.04.2018 року м. Одеса