Справа № 182/3624/13-ц
Провадження № 2/0182/537/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Сієста» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Сієста» до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним, -

встановив:

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Сієста» (далі ПП «Сієста») про стягнення заборгованостіпро стягнення заборгованості за кредитним договором, які уточнили 08 грудня 2017 року. (а.с. 2-3, 136-137)

Свої вимоги мотивують тим, що 22 квітня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2був укладений Кредитний договір № 223436-CRED згідно якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредит в розмірі 6 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, на строк до 22 квітня 2010 року.

Відповідно до умов кредитного договору № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року відповідач зобовязувався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) згідно Графіка погашення кредиту та відсотків (далі Графік).

Взяті на себе зобовязання за кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, відповідач не виконує, у звязку з чим у ОСОБА_2 склалась заборгованість за кредитом.

Станом на 21 лютого 2015 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 14 527,23 доларів США, яка складається з наступного:

●сума заборгованості за кредитом 4 758,92 доларів США;

●сума заборгованості за відсотками 9 046,74 доларів США;

●штраф (фіксована частина) 31,29 доларів США;

●штраф (процентна складова) 690,28 доларів США

22 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ПП «Сієста» був укладені Договір поруки № 223436-1 відповідно до умов якого ПП «Сієста» зобовязалося відповідати перед Кредитором за належне виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 протиправно, всупереч умов Кредитного договору, не повертає позивачу кредит, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Сієста» заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Згодом 08 грудня 2017 року позивач уточнив свої позовні вимоги та остаточно просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Сієста», з урахуванням рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року, заборгованість за кредитним договором № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року в сумі 8 202,28 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 7,99 грн. станом на 21.02.2013 складає 65 536,25 грн. з яких:

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7 781,90 доларів США;

- штраф (фіксована частина) 31,29 доларів США;

- штраф (процентна частина) 389,10 доларів США;

Відповідач ПП «Сієста» проти позову заперечили та 13 квітня 2016 року звернулися до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним договору поруки.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що договір поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року директором ПП «Сієста» ОСОБА_3 не підписувався та не скріплювався печаткою, що суперечить ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не відповідає ст.ст. 207,208 ЦК України щодо письмової форми правочинів, а отже є недійсним.

Вважають, що підпис від імені директора ПП «Сієста» був вчинений іншою особою, яка не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення будь-якого договору від імені ПП «Сієста».

Враховуючи наведені обставини, ПП «Сієста» просили суд задовольнити позов та визнати недійсним Договір поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ПП «Сієста».

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 в судових засіданнях просила суд в повному обсязі задовольнити позовні вимоги Банку з урахуванням уточнення та відмовити ПП «Сієста» в задоволенні зустрічних позовних вимог, з огляду на те, що під час ухвалення Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення від 04 червня 2010 року представник ПП «Сієста» не заперечив проти позовних вимог Банку та оспорював факт підписання спірного договору поруки. Надіслала на адресу суду письмові заперечення. (а.с.106-108, 156,157).

Представник ПП «Сієста» ОСОБА_5 в судове засідання 25.04.2018 р. не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі та просив відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволені їх позову до ПП «Сієста» (а.с.154).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання жодного разу не зявився, про дні розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, однак повістки були повернуті суду за закінченням терміну зберігання (а.с.79,81). Жодних заяв від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, 22 квітня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_2був укладений Кредитний договір № 223436-CRED згідно якого ОСОБА_1 надав відповідачу кредит в розмірі 6 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, на строк до 22 квітня 2010 року (а.с.14,16).

Відповідно до пунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.7 кредитного договору № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року відповідач зобовязувався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) згідно Графіка погашення кредиту та відсотків (а.с.16 на зв.).

Однак взяті на себе зобовязання за кредитним договором стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, ОСОБА_2 не виконує, у звязку з чим у нього склалась заборгованість за кредитом в сумі 8 202,28 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 7,99 грн. станом на 21.02.2013 складає 65 536,25 грн., яка складається з наступного:

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7 781,90 доларів США;

- штраф (фіксована частина) 31,29 доларів США;

- штраф (процентна частина) 389,10 доларів США;

Розрахунок даної заборгованості проведений з урахуванням рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2010 року (а.с. 95, 111)

Згідно пункту 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 всупереч умов договору не повертає позивачу кредит, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року в сумі 8 202,28 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 7,99 грн. станом на 21.02.2013 складає 65 536,25 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк в примусовому порядку.

В той же час, суд вважає, що вимоги позивача про солідарне стягнення з ПП «Сієста» заборгованості за кредитним договором № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року на підставі договору поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

10 червня 2016 року від представника ПП «Сієста» надійшла заява про призначення судової почеркознавчої експертизи договору поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року (а.с. 83-84).

Ухвалами Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року (а.с. 90), 14 березня 2017 року (а.с. 103), 04 грудня 2017 року (а.с. 132) задоволені клопотання представника ПП «Сієста» та витребувано в ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою проведення експертного дослідження, оригінал Кредитного договору № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, а також оригінал Договору поруки від 22 квітня 2008 року № 223436-1, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Приватним підприємством «Сієста».

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Проте, згідно відповідям ПАТ КБ "ПриватБанк" від 26 січня 2017 року та 28 березня 2017 року надати оригінали спірного договору поруки не представляється можливим, оскільки рані було ухвалено рішення з тим самим предметом спору, тому обставини встановлені судовим рішенням, що набрало обстав законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (а.с. 93, 107).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" розпорядилися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та приймаючи до уваги те, що ПП «Сієста» оспорює факт укладання з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору поруки, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав оригінал спірного договору поруки, сторони були позбавлені можливості проведення експертного дослідження за спірним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку щодо стягнення з ПП «Сієста» заборгованості за кредитним договором № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року на підставі договору поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року, є необґрунтованими і тому не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ПП «Сієста» про визнання недійсним договору поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року,укладеного між ними та ПАТ КБ "ПриватБанк" суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 4 ст. 202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно частин 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

В матеріалах справи міститься копія договору поруки № 223436-1 від 22 квітня 2008 року, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПП «Сієста» (а.с.17).

Представник ПП «Сієста» спростовував факт укладання договору поруки 223436-1 від 22 квітня 2008 рокуз позивачем та його підписання.

Однак враховуючи те, що судово-почеркознавчу експертизу з приводу виконання підпису на спірному договорі поруки від імені директора ПП «Сієста» ОСОБА_3 по незалежним від суду причинам проведено не було, а для підтвердження або спростування даного факту необхідні спеціальні знання у сфері інші ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо, суд приходить до думки, що зустрічні позовні вимоги ПП «Сієста» задоволенню не підлягають.

Враховуючи обставини щодо часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 160,73 грн. (одна тисяча сто шістдесят грн. 73 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 11, 202, 203, 207, 208, 526, 625, 629, 1048, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 223436-CRED від 22 квітня 2008 року в сумі 8 202,28 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 7,99 грн. станом на 21.02.2013 складає 65 536,25 з яких:

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7 781,90 доларів США;

- штраф (фіксована частина) 31,29 доларів США;

- штраф (процентна частина) 389,10 доларів США;

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1 160,73 грн. (одна тисяча сто шістдесят грн. 73 коп.).

В задоволенні вимог Публічному Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до Приватного підприємства «Сієста» відмовити.

Відмовити Приватному підприємству «Сієста» в задоволенні зустрічного позову до Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» про визнання недійсним договору поруки.

Повний текст рішення виготовлено 03.05.2018 р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_6