АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3859/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року, ухвалене у складі судді Мирошниченка О.В. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття у розмірі по 1500 гривень на кожного щомісяця.

Посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 28.04.2007 року. Від шлюбу у них народились сини, батьком яких є відповідач. Діти проживають разом із нею та на даний час вона утримує їх.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить об'єднати для спільного розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей; рішення скасувати та ухвалити нове, яким не допустити негайного виконання рішення без наявності банківських реквізитів отримувача; визнати постійне місце проживання дітей спільно з батьком ОСОБА_1; відмовити в задоволенні вимог про стягнення аліментів.

Посилається на те, що судом першої інстанції не розглянуто заявлене ОСОБА_1 клопотання про об'єднання справ в одне провадження в порядку передбаченому ст. 188 ЦПК України, та не врахована практика Верховного Суду України, викладена в п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Таким чином, суд позбавив відповідача права на справедливий судовий розгляд спільно з позовом про розлучення питання про визначення розміру аліментів, питання про встановлення місця проживання дітей. При винесенні рішення суд допустив негайне виконання рішення в частині місячного розміру оплати аліментів. При цьому, судом не враховано, що позивач завідомо не надала своїх банківських реквізитів, без наявності яких неможливо виконати рішення суду в частині негайного виконання. Мінімальний розмір аліментів на дитину становить 930 грн., проте суд не навів доводів та підстав для збільшення розміру стягнення аліментів на кожну дитину до 1500 гривень.

Апеляційним судом міста Києва відкрито апеляційне провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Пояснив суду, що на адвокатський запит адвоката відповідача щодо надання банківських реквізитів ОСОБА_2 позивач особисто через мережу Інтернет повідомила ОСОБА_1 реквізити своєї банківської картки. Проти задоволення клопотання ОСОБА_1 про об'єднання справ за позовами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей в одне провадження заперечив в повному обсязі, оскільки вже є рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

12 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття у розмірі по 1500 гривень на кожного щомісяця.

Посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 28.04.2007 року. Від шлюбу у них народились сини, батьком яких є відповідач. Діти проживають разом із нею та на даний час вона утримує їх.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час малолітні діти проживають разом із своєю матір'ю - ОСОБА_2, яка самостійно утримує синів, а відповідач не бере участі в їх утриманні, та доказів на спростування вказаної обставини в розпорядження суду не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що з 28 квітня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_2 разом з дітьми проживає на території Російської Федерації.

ОСОБА_1 матеріальної допомоги дітям не надає.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За умовами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня -1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Оскільки доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своїх дітей матеріали справи не містять, а також, відповідачем не надано доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано мінімальний розмір аліментів на дитину 930 грн. та безпідставно збільшено розмір аліментів на кожну дитину до 1500 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом встановлено розмір аліментів відповідно до заявлених позовних вимог, з урахуванням потреб дітей та необхідного фінансового забезпечення для створення нормальних умов для їх розвитку та життя.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно не розглянуто клопотання відповідача про об'єднання в одне провадження справ щодо розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів на дітей колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції розглянуто справу в межах заявлених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей.

Позов про розірвання шлюбу між сторонами розглядався судом в іншому провадженні. З відповідним клопотання про об'єднання в одне провадження справ за позовами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей позивач до суду не зверталася.

Від відповідача вказане клопотанням надійшло до суду 27.02.2018 року, проте встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.12.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Крім того, клопотання ОСОБА_1 про об'єднання для спільного розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, заявлене ним в апеляційній скарзі, ухвалою апеляційного суду від 13 квітня 2018 року залишено без задоволення, оскільки об'єднання позовів для спільного розгляду не входить до повноважень Апеляційного суду враховуючи положення ст.374 ЦПК України.

Твердження відповідача, що позивач завідомо не надала своїх банківських реквізитів, без наявності яких неможливо виконати рішення суду в частині негайного виконання, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідач знаючи про місце перебування позивачки та дітей, спілкуючись з ними через мережу Інтернет, не позбавлений можливості узгодити з позивачкою спосіб сплати аліментів на її рахунок. Крім того, представник позивача пояснив в апеляційному суді, що позивач на виконання адвокатського запиту особисто надала відповідачу реквізити своє банківської картки для перерахування коштів по аліментах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 11 травня 2018 року.

Головуючий Судді