Справа № 555/444/18
Номер провадження 2/555/220/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Собчука А.Ю.

з участю секретаря Кухарчук Л.В.,

представника позивача, адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися та зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися та зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року із відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини зі усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Однак, на даний час сума присуджених судом аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дітей, змінився її матеріальний стан, син навчається.

Син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг повнолітня та є студентом третього курсу денної форми навчання Рівненського державного базового медичного коледжу.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання зявився. Позовні вимоги позивача визнав частково. Згідний платити аліменти на утримання своїх дітей, однак в меншому розмірі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано. Про це свідчить заочне рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 30 червня 2015 року, справа №555/933/15-ц.

Під час перебування в шлюбі у сторін народилися діти: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія І-ГЮ№086509 від 29 грудня 1999 року, серія І-ГЮ №005823 від 11 травня 2005 року.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року по справі № 555/829/15-ц було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів: - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 квітня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Довідка від 26 грудня 2017 року №1607 підтверджує, що ОСОБА_4 навчається в денній формі навчання в Рівненському державному базовому медичному коледжі І-ІІ рівня акредитації на третьому курсі відділення лікувальна справа з 01 вересня 2015 року по 28 червня 2019 року на державній формі навчання.

Згідно договору №104-Д від 31.08.2016 р. про наймання жилого приміщення ОСОБА_3 наймає для ОСОБА_4 в Рівненському державному базовому медичному коледжі в строкове платне користування частину приміщення гуртожитку №1 що в м. Рівне вул. Степана Бандери,43, кімната №42.

Згідно довідки від 29.12.2017р. №10703 виданої Березнівський районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області проте, що дійсно у відділі на виконання перебуває виконавчий лист виданий Березнівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також додатково повідомлено, що відрахування (стягнення) аліментів проводиться із пенсії ОСОБА_2. Станом на 29.12.2017 року відрахування проводиться на утримання сина ОСОБА_6, оскільки сину ОСОБА_7 19 грудня 2017 року виповнилося 18 років(досягнуто повноліття).

З довідки про доходи від 02.01.2018р. № 39, вбачається, що ОСОБА_3, працює в Городищенській сільській раді та займає посаду помічник вихователя, розмір заробітної плати за останній період, а саме з 01.07.2017р. по 31.12.2017р. становить 19274 грн. 98 коп.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до 360-7 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів представник позивача вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дітей та через значні інфляційні процеси в Україні в позивача змінився матеріальний стан.

Згідно вищенаведеної правової позиції, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Згідно із ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

А також, на підставі статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Належних і допустимих доказів, що ОСОБА_4, як повнолітній отримує прибуток і спроможний сам себе утримувати суду не надано.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син,а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до положень ст.ст. 198-200 СК України, оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання сина на період навчання за рішенням суду в частці від заробітку, оскільки відповідач має можливість надання матеріальної допомоги на навчання дитині.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки суд відповідно до статті 182 СК України враховує відсутність даних про наявність у дитини та платника аліментів захворювань, матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність даних про перебування у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб.

Враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо дітей, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дітей не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обовязку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дітьми, враховуючи матеріальне становище відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили i до досягнення дитиною повноліття, а також суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, 19 грудня 1999 року народженняу, розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, тобто до моменту закінчення ним навчання у Рівненському державному базовому медичному коледжі, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дітей.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись статтею 27 Конвенції ООН «Про права дитини», статтями 180-184,192 Сімейного кодексу України, статтями 2,10,11,60,88,209,212-215,218,294,367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися та зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину задоволити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року по цивільній справі №555/829/15.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Городище вул. Лізянська,22 Березнівського району Рівненської області) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили i до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Городище вул. Лізянська,22 Березнівського району Рівненської області) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Рівненському державному базовому медичному коледжі в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4) в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серія СР №950958, виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області від 17 лютого 2003р., реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення виготовлений 03.05.2018 р., о 12:00 год.

Суддя: ОСОБА_8