АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1729/18 Справа № 205/4724/17 Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н.Г. Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Дніпро 03 травня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Муніціпальна варта» Дніпропетровської міської ради про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити заборгованість, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КП Муніціпальна варта» Дніпропетровської міської ради про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити заборгованість.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.01.2012 року по 26.01.2017 року працював у відповідача охоронником. Вважає, що на підприємстві йому не в повному обсязі провели нарахування заробітної плати, а саме, не нарахували та не виплатили заробітну плату за нічні часи роботи, не виплатили компенсацію та індексацію. Просить зобов'язати відповідача перерахувати заробітну плату за період з 11.01.2012 року по 26.01.2017 року з урахуванням нічних годин у сумі 18 000 грн.; виплатити заборгованість у сумі 7 200 грн. компенсації та індексації; виплатити індексацію за 2016 рік у розмірі 1 096 грн. та не нараховану та невиплачену індексацію за 2014 рік; зобов'язати доплатити по дві години за кожну відпрацьовану добу, як незаконно утриману /а.с. 1-5, 38-40/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с. 82-84/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що за результатами перевірки проведеної управлінням з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області за весь період ОСОБА_2 на підприємстві заробітна плата нараховувалась та виплачувалась відповідно до відпрацьованого часу, порушень не встановлено.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 90-92/.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що у табелі роботи не вписана графа нічні часи, не зважаючи на те, що колективним договором від 2011 року передбачено доплату 35 відсотків від окладу з 22 годин до 6 годин, яку він не отримував, також він не міг користуватися обідньою перервою, так як йому не було надано заміну, що умови його праці на підприємстві не відповідають діючому законодавству /а.с. 90-92/.

Відповідачем надано заперечення на апеляційну скаргу, в якій вони скаргу не визнали, посилаються на те, що підприємством у повному обсязі проведено розрахунок з позивачем, жодного доказу недотримання підприємством трудового законодавства позивачем не надано /а.с. 98-103/.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) № 5-к від 10.01.2012 року ОСОБА_2 працював у КП «Муніципальна гвардія» з 11.01.2012 року на посаді інспектора з тривалістю робочого дня - вісім годин /а.с. 107/.

26.01.2017 року ОСОБА_2 було звільнено з посади охоронника за п.1 ст.36 КЗпПУ за угодою сторін, відповідно до наказу (розпорядження) № 07-к /а.с. 108/.

ОСОБА_2 звертаючись до суду посилається на те, що йому не проводилася доплата за роботу в нічний час, всупереч умовам колективного договору 2011 року, який передбачав доплату у розмірі 35% від окладу з 22 години до 6 години ранку, а також те, що у нього була відсутня обідня перерва з 13 до 14 години і він не міг використати її на відпочинок.

У червні 2017 року відповідачем було змінено назву та Рішенням міської ради від 21.06.2017 року № 55/22 затверджено статут КП «Муніципальна варта» Дніпропетровської міської ради /а.с. 45-58/.

У березні 2017 року Управлінням з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області було проведено позапланову перевірку за зверненням ОСОБА_2 за результатами якої 30.03.2017 року складено припис № 111/4.1-7-78 /а.с. 62-67/.

Відповідно до припису: по - перше, режим роботи працівників, які працюють за графіком добового чергування встановлений пунктом 4.4 розділу ІV Трудові відносини, режим роботи, тривалість робочого часу та відпочинку Колективного договору прийнятого на загальних зборах працівників підприємства, зареєстрованого виконавчим комітетом Шевченківської районної у місті ради, а саме: для працівників, з встановленим графіком добового чергування встановити наступний режим праці: з 8:00 години до 8:00 години, перерва на обід з 13:00 години до 14:00 години т з 04:00 години до 05:00 години.

Облік годин, надурочно відпрацьованих працівниками на підприємстві не ведеться, що не відповідає вимогам ст. 65 КЗпП України.

Відповідно до ст. 65 КЗпП України надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. Власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника.

Але як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 не зазначив за який саме період часу мало місце надурочно відпрацьованого ним часу, також не надано будь-яких доказів на підтвердження цього.

По-друге, перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 за весь час його роботи на підприємстві не було нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за травень-грудень 2014 року, що не відповідає вимогам ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці».

25.04.2017 року підприємством було сплачено ОСОБА_2 індексацію заробітної плати в розмірі 1096, 21 грн., що підтверджується розрахунково - платіжною відомістю.

По-третє: щодо перерахування заробітної плати встановлено, що за весь період роботи ОСОБА_2 на підприємстві заробітна плата нараховувалася та виплачувалася відповідно до відпрацьованого часу. Перевіркою не встановлено будь-яких порушень нарахування заробітної плати.

По четверте: щодо оплати за роботу у нічний час та перерахуванню «за режимом роботи 1 х 3 24 години» встановлено, що відповідно до п.3.2.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Муніципальна гвардія» ДМР затверджених загальними зборами трудового колективу «робочий час працівників КП «Муніципальна гвардія», діяльність яких пов'язана зі здійсненням охорони об'єктів та майна з 8:00 години до 17:00 години. Час відпочинку з 13:00 години до 14:00 години». Табелі обліку використання робочого часу з моменту прийому ОСОБА_2 на роботу до травня 2016 року мають відображення робочої зміни 8 годин, що відповідає встановленому режиму роботи.

Наказом № 07 від 01.03.2016 року «Про зміну істотних умов праці» з 01.05.2016 року було змінено режим роботи. Так з 01.03.2016 року режим роботи складав з 8:00 години до 8:00 години, перерва на обід з 13:00 години до 14:00 години та з 04:00 до 05:00 години. В травні 2016 року ОСОБА_2 перебував у відпустці, починаючи з червня 2016 року йому проводилася оплата за роботу у нічний час.

Отже, за результатами перевірки виявлене одне порушення, яке особисто стосується ОСОБА_2, а саме порушення вимог ст. 65 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», які були повністю усунуті підприємством.

Також, при розгляді справи Ленінським районним судом м. Дніпропетровська неодноразово роз'яснювалося право ОСОБА_2 про звернення з заявою про призначення по справі судової бухгалтерської експертизи, але позивач заперечував проти її проведення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимог ОСОБА_2 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують. Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта