Справа № 182/7460/17
Провадження № 2/0182/864/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.05.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне.

Вони є спадкоємцями за заповітом від 02 вересня 2013 року після смерті ОСОБА_3, померлої 21 квітня 2017 року в с.Криничувате Нікопольського району Дніпропетровської області, посвідченим секретарем Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 102. Згідно зазначеного заповіту, спадкодавець ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном - земельною ділянкою, площею 16,0313 га, розташованою на території Криничуватської сільської ради, право власності на яке підтверджується ОСОБА_5 на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 070942, виданим Нікопольською районною державною адміністрацією 12 травня 2003 року, заповівши її їм в рівних частках. 18 листопада 2017 року вони звернулися до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 21 квітня 2017 року, згідно якої була заведена спадкова справа № 532/2017. Проте, постановою державного нотаріуса Першої нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2017 року № 2570/02-31, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 21 квітня 2017 року, у звязку з тим, що, згідно п.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно п.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки ними у встановлений законом строк для прийняті спадщини не було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, немає факту прийняття спадщини, а, отже, вчинити нотаріальну дію, а саме - видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом - немає можливості, що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки в 6-ти місячний термін після смерті спадкодавця вони не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку і фактично спадщину не прийняли, питання визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини має вирішуватись в судовому порядку. З цих підстав для захисту своїх прав вимушені звернутися до суду з даної позовною заявою. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30.05.008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причини пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини полягають в наступному. Про існування вищезазначеного заповіту спадкодавця на їх користь вони не знали, бо спадкодавець про це їм за життя не повідомляла. Тому після смерті спадкодавця вони з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса й не зверталися. Тільки в листопаді 2017 року, коли Криничуватська сільська рада запитала в них, чи будуть вони самостійно обробляти зазначену в заповіті земельну ділянку чи здавати в оренду, вони дізналися, що заповіт ОСОБА_3 у відношенні цієї земельної ділянки складений на їх користь. Після встановлення наявності заповіту вони знайшли в документах спадкодавця оригінали заповіту та державного акту на землю та одразу звернулися до нотаріуса з оформленням спадщини, але отримали відмову. Таким чином зазначені вище причини пропущення строку для прийняття спадщин після смерті спадкодавця можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони не знали про наявність заповіту щодо майна спадкодавця на їх користь, довідалися про нього після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини, отже, ці причини є обєктивними та істотними. Внаслідок цього вважають, що у суду є підстави для застосування ч.3 ст.1272 ЦК України до даних спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном на два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. За таких обставин звернулись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини».

Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є спадкоємцями за заповітом від 02.09.2013року після смерті ОСОБА_3, померлої 21.04.2017 року в с.Криничувате Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.4), посвідченим секретарем Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за №102 (а.с.5-6). Згідно зазначеного заповіту, спадкодавець ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном - земельною ділянкою, площею 16,0313 га, розташованою на території Криничуватської сільської ради, право власності на яке підтверджується ОСОБА_5 на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 070942, виданим Нікопольською районною державною адміністрацією 12.05.2003 року (а.с.7), заповівши її позивачам по справі в рівних частках. 18.11.2017 року позивачі звернулись до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 21.04.2017 року, згідно якої була заведена спадкова справа № 532/2017. Проте, постановою державного нотаріуса Першої нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2017 року № 2570/02-31, позивачам було відмовлено у звязку з тим, що ними у встановлений законом строк для прийняття спадщини не було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.8). Однак, про існування вищезазначеного заповіту на їх користь позивачі не знали. Дізнались від представника Криничуватської сільської ради в листопаді 2017 року і одразу ж звернулись до нотаріуса (а.с.26-27), але отримали відмову.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 21 квітня 2017 року, терміном на два місяця з дня набрання законної сили рішенням суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7