Справа №339/148/17
У Х В А Л А

03 травня 2018 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М. М. розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Болехівської міської ради, міського голови м. Болехова, Управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради про скасування рішення та зобов'язати вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

На адресу Болехівського міського суду Івано-Франківської області надійшла з Верховного Суду справа за позовом ОСОБА_1 до Болехівської міської ради, міського голови м. Болехова, Управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради про скасування рішення та зобов'язати вчинити дії.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2017 року скасовано, і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказана справа згідно автоматичного розподілу поступила на розгляд судді Поляниці М.М.

Суддею Поляниця М.М. подано заяву про самовідвід обґрунтовуючи її тим, що він при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до Болехівського міського голови ОСОБА_3 «Про визнання неправомірними дій Болехівського міського голови та зобовязання усунення порушення» за №2-14 від 26 січня 1998 року, брав участь як свідок на стороні Болехівської міської ради Івано-Франківської області. Також був присутній при розгляді на сесії Болехівської міської ради від 26 листопада 1997 року, де розглядалась скарга ОСОБА_2 в поверненні земельної ділянки на якій знаходиться міський стадіон до перенесення його в інше місце згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява судді про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

З заяви про самовідвід вбачається, що суддя Поляниця М.М., якому автоматизованою системою документообігу суду розприділено вказану цивільну справу працював в Болехівський міській раді Івано-Франківської області, був представником та свідком в суді на стороні Болехівської міської ради Івано-Франківської області у справі за позовом ОСОБА_2 до Болехівського міського голови ОСОБА_3 «Про визнання неправомірними дій Болехівського міського голови та зобовязання усунення порушення» за №2-14 від 26 січня 1998 року, а саме щодо повернення майна спадкоємцям реабілітованого ОСОБА_4. Та був присутній при розгляді сесіі Болехівської міської ради від 26 листопада 1997 року, де роглядалась скарга ОСОБА_2 в поверненні земельної ділянки на якій знаходиться міський стадіон до перенесення його в інше місце згідно чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об'єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У відповідності до ч.1 стю 36 ЦПК визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 1 статті 39 ЦПК зазначено, що з підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Згідно ч.1 та ч.8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вказана обставина може викликати сумнів в обєктивності та неупередженості головуючої судді при вирішенні вимоги щодо інтересів позивача, яка водночас є присяжним, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України є підставою для самовідводу та виключає участь судді у цивільному провадженні.

Керуючись ст. 34, 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід головуючого по справі судді Поляниці Михайла Миколайовича задоволити.

Справу позовом ОСОБА_1 до Болехівської міської ради, міського голови м. Болехова, Управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради про скасування рішення та зобов'язати вчинити дії, - передати до канцелярії суду для визначення іншого складу суду для розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Поляниця