Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/714/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі судді - Рижого О.А.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Сарненського районного суду від 29.07.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач виконує рішення суду виконує не сумлінно і сплачує аліменти на власний розсуд. Має заборгованість по аліментам в сумі 6279 грн. Позивач вказує, що відповідач працює в ОСОБА_3 та має достатній дохід. ОСОБА_2 не бере участі у витратах на покупку необхідних для сина речей, навчального інвентарю та канцелярського приладдя, продуктів харчування, ліків, забезпеченні належних умов життя, фізичного, інтелектуального та духовного розвитку їхнього сина. На даний час вона працює і отримує заробітну плату в розмірі 1800 грн. Матеріальну допомогу їй надають батьки. Вона неодноразово зверталася до відповідача надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку та належним чином виконувати аліментні зобовязання. Однак відповідач не проявляє необхідної ініціативи у напрямку матеріального забезпечення їхньої дитини, що змушує її звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 06.04.018 року.

20.04.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач вказує, що позовні вимоги визнає частково. Не заперечує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вказує, що 26.2.2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 і у них народився 10.06.2016 року син ОСОБА_5. Його дружина не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною в сумі 830 грн. щомісячно. Також зазначив, що проживає разом з батьками пенсіонерами, які отримують пенсію в розмірі 1200 грн., половина яких йде на придбання ліків, матір перенесла інсульт, працювати не може. На прожиття він заробляє тимчасовими заробітками, в місяць отримує біля чотирьох тисяч гривень і то не кожний місяць. Сину, від другого шлюбу також необхідні продукти з більшим вмістом вітамінів, на придбання яких теж витрачаються в місяць приблизно півтори тисячі гривень. Значна частина коштів також йде на оплату комунальних послуг. Вказує, що є єдиним працездатним. Який утримує свою нову сімю і сина від першого шлюбу. Просить врахувати, що ним приймаються всі міри по сплаті аліментів, на даний час він сплатив в погашення заборгованості по аліментам 2900 грн. Крім того, син ОСОБА_6 кожні вихідні проводить час із ним. Він протягом 2017 та 2018 року придбав для нього куртку, штани, шапку приблизно на 2000 грн. та літній одяг, а також купив йому велосипед. Вважає, що у позивача відсутні підстави для збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Позивач не надав достатніх та належних доказів. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 з 400 гривень до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народився 08.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №095074. Згідно даного свідоцтва батьком ОСОБА_7 вказаний ОСОБА_2.

Рішенням Сарненського районного суду від 29.07.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі 400 грн. 29.07.2010 року був виданий виконавчий лист.

Із розрахунку-заборгованості від 15.03.2018 року за №4081 виданого Сарненським районним відділом державної виконавчої служби ГТ УЮ в Рвненській області вбачається, що заборгованість по аліментм станом на 01.03.2018 року становить 6279 грн.60 коп.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що позивач підставою для збільшення розміру аліментів зазначила недостатність стягнутих аліментів в розмірі 400 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2 на підтвердження своїх заперечень проти збільшення розміру аліментів до 2000 гривень надав ксерокопію свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 26.12.2015 року (ксерокопія свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №113614) та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ГЮ №256238).

Згідно довідки про склад сімї №4312 від 11.04.2018 року, надану відповідачем вбачається, що він проживає разом з дружиною, малолітньою дитиною та батьками пенсіонерами.

На підтвердження того, що відповідач намагається погасити заборгованість по аліментам, надав суду квитанцію, відповідно до якої 05.04.2018 року сплатив 2900 грн. аліментів.

Також у відзиві на позов відповідач вказує, що він заробляє на життя тимчасовими заробітками, добровільно надає допомогу сину, купує йому речі, дає кошти, коли син приходить до нього.

Позивач не спростувала доводи відповідача.

Суд встановив, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 400 грн., через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку з чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання дитини не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір значно менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, рівність обовязків матері та батька дитини щодо матеріального забезпечення дітей, та те, що відповідач не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з 400 грн. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст.141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини- задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП:НОМЕР_1 аліменти на утримання сина: ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1 в poзміpi 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.А. Рижий