Справа № 738/1710/17
№ провадження 2/738/22/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року Менський районний суд Чернігівської області

в складi:

головуючого - суддi ОСОБА_1

секретаря судового засідання Бреус Н.В.

за участю сторін :

представника позивачів ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернiгiвської областi цивільну справу за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А H О В И В:

В листопаді 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області звернулись ОСОБА_5, ОСОБА_6 з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої смертю в результаті дорожньо транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 травня 2017 року о 17 год. 02 хв. на автодорозі «Мена Макошине» поблизу м.Мена, сталася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля «Рено Логан» д.р.н. СВ 7394 ВЕ та велосипедиста матері позивачів ОСОБА_7 В результаті зіткнення ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, перелому правої гомілки, правого гомілково ступеневого суглобу, перелому основи черепа. 12.05.2017 близько 21.00 год. ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділенні Менської центральної районної лікарні. По факту вищевказаної події було порушено кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2017 року, кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000234 від 12.05.2017, закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину. Посилаючись на те, що своїми діями ОСОБА_3 спричинив позивачам моральної шкоди, у звязку з втратою рідної людини матері, і яку добровільно не відшкодував, позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав та просять стягнути з відповідача відшкодування за спричинені моральні страждання, які вони оцінюють в розмірі по 150 000 грн. кожному.

Ухвалою судді від 01 листопада 2017 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія».

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляду справи без їх участі, свої права доручили представляти представнику ОСОБА_2

Представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладі в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні та просив стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду в розмірі по 150 000 грн. кожному позивачу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факти вказані в позовній заяві, а саме розповів про дорожньо транспортну пригоду, яка сталась 12 квітня 2017 року за участю потерпілої ОСОБА_7 та автомобіля, яким керував відповідач. Крім цього, відповідач розповів, що ДТП сталась не з його вини, про що зазначено в постанові про закриття кримінального провадження. Відповідач надавав позивачам 10 000 грн матеріальної шкоди на поховання потерпілої. Також відповідач зазначив, що позивачам сплачена певна сума страховою компанією і посилаючись на те, що він має невеликий заробіток, має на утриманні хворого батька, в результаті даної ДТП був пошкоджений його автомобіль, який він ремонтував за власний рахунок, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що досудовим слідством проведеним в рамках кримінального провадження по факту ДТП, що сталась 12.05.2017 встановлено, що вказана дорожньо транспортна пригода сталась з вини потерпілої ОСОБА_7, яка порушила вимоги ПДР України. Відповідач жодних вимог ПДР не порушував, його дії були цілком правомірними і його вини у настанні ДТП нема. Крім цього, відповідач не залишив місце дорожньо транспортної пригоди, відразу викликав швидку допомогу, в лікарні, доки потерпіла була ще жива, придбав на 2000 грн. необхідних медикаментів. Але, коли потерпіла померла, надав сімї померлої 10000 грн. на поховання. Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні наголосив, що у звязку з тим, що відповідачем як власником джерела підвищеної небезпеки автомобіля було застраховано цивільну відповідальність у ПрАТ «СТ «Гарантія», то остання виплатила позивачем страхове відшкодування на загальну суму 45 000,00 грн.

Представник третьої особи ПрАТ «СТ «Гарантія» в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також письмове пояснення щодо заявлених позовних вимог (а.с.63-64).

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 12 травня 2017 року о 17.02 год. на автодорозі Мена Макошине, поблизу м. Мена сталась дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля «Renault Logan» та велосипедистом. Виїздом СОГ на м/п встановлено, що водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3, який рухався з боку смт. Макошино до центру м. Мена, в зустрічному напрямку велосипедом рухалась гр. ОСОБА_7, яка почала здійснювати маневр повороту вліво, виїхавши при цьому на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті зіткнення остання отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, перелом правої гомілки, правого гомілково ступеневого суглоба, перелому основи черепа.

12.05.2017 відомості про дану пригоду були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 12.05.2017 змінено кваліфікацію злочину на ч. 2 ст. 286 КК України.

12.05.2017 близько 21.00 год. потерпіла ОСОБА_7 померла в реанімаційному відділенні Менської ЦРЛ, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 302263, виданого Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.9).

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2017 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 12.05.2017 закрито, у звязку з відсутністю складу злочину (а.с.11).

З свідоцтва про народження серії ІІ-КН, виданого Новосанжарівською сільською радою Руско Полянського району Омської області та свідоцтва про народження серії ІІ-ЕЛ № 432958, виданого Менським районним відділом РАЦС позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є синами потерпілої померлої ОСОБА_7.

Згідно Договору узгодження розміру страхової виплати (страхового відшкодування) від 08 листопада 2017 року, укладеного між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_5, сторонами узгоджений розмір страхової виплати по страховому випадку, а саме: дорожньо транспортної пригоди 12.05.2017 о 17.02 год на а/д «Мена Макошино» в розмірі 28 740,00 грн.(а.с.43).

Згідно Договору узгодження розміру страхової виплати (страхового відшкодування) від 08 листопада 2017 року, укладеного між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_6, сторонами узгоджений розмір страхової виплати по страховому випадку, а саме: дорожньо транспортної пригоди 12.05.2017 о 17.02 год на а/д «Мена Макошино» в розмірі 16 260,00 грн.(а.с.44).

Як слідує з повідомлення ПрАТ «Страхова компанія «Гарантія» № 2549/17 від 23.11.2017, 09.11.2017 страховиком було проведено страхову виплату на користь ОСОБА_5 в розмірі 28 740,00 грн, в тому числі 12 480,00 грн відшкодування витрат на поховання, 16 260,00 грн. відшкодування моральної шкоди. 10.11.2017 страховиком було проведено страхову виплату на користь ОСОБА_6 в розмірі 16 260,00 грн. відшкодування моральної шкоди (а.с.40).

З розписки від 12.05.2018, написаної невісткою потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8, слідує, що остання взяла від ОСОБА_9 10 000,00 грн. допомоги на поховання ОСОБА_7 (а.с.37).

Вищевказані обставини представником позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувались.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи відсутність вини в діях відповідача, а також те, що позивачам виплачено страхове відшкодування, надано відповідачем 10 000,00 грн. допомоги на поховання потерпілої, та враховуючи матеріальний стан відповідача, який працевлаштований та отримує в середньому 5000,00 заробітної плати, має на утриманні хворого батька інваліда, відсутність відомостей про доходи інших членів його сімї, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у сумі 15 000,00 грн. кожному позивачу.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору за розгляд справи в суді.

Керуючись ст. ст. 81, ст.ст. 263 - 265, 268, ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1168 , 1187,1188 ЦК України ,

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 15 000 грн. (пятнадцять тисяч грн..) на користь ОСОБА_5 (і.н. НОМЕР_2) в рахунок морального відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_3 15 000 (пятнадцять тисяч грн..) на користь ОСОБА_6 (і.н. НОМЕР_3) в рахунок морального відшкодування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 640 грн. судового збору за розгляд справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сова