Справа № 520/1051/18
Провадження № 2/520/3678/18
УХВАЛА

03.05.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, та представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4;

цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору довічного утримання недійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 29.01.2018 року представниками від імені позивача подана позовна заява про визнання недійсним договору довічного утримання (догляду) укладеного 12.07.2012 року між покійним батьком позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яка діяла по довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 02.02.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.03.2018 року. 07.02.2018 року ухвалою суду задоволено клопотання представників позивача та забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1. У судове засідання 05.03.2018 року відповідач не зявився та відомостей про його належне повідомлення не отримано, у звязку із чим підготовче судове засідання відкладено на 04.04.2018 року.

У судове засідання 04.04.2018 року зявився представник відповідача ОСОБА_3, якому було вручено у судовому засіданні копія позову із додатками та копія ухвала про відкриття провадження ( яки повернулись до суду), а також надано судом строк у пятнадцять днів для подання відзиву на позов. Також у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача про продовження підготовчого судового засідання та відкладення розгляду справи, та обявлено перерва у підготовчому судовому засіданні до 03.05.2018 року ( а/с 68).

03.05.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, підписаний ОСОБА_3, до якого надані 10 додатків і відомості про направлення копії відзиву та додатків іншим учасникам справи 02.03.2018 року.

У відповідності до вимог ч.1-3 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом; заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву; підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктами сім та вісім статті 178 УПК визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі; у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином судом 04.04.2018 року було вручено представнику відповідача копію ухвали про відкриття провадження та встановлено строк у пятнадцять днів для подання відзиву, тобто до 20.04.2018 року, та обявлена перерва на строк достатній для подання відзиву, ознайомлення з ним позивачем та його представниками з урахуванням права на надання відповіді на відзив.

Однак представником відповідача було проігноровано наданий строк та відзив направлений лише за один день до судового засідання, розуміючи, що відзив не зможе через пошту потрапити до позивача до судового засідання а до суду подано відзив безпосередньо у день судового засідання.

У судовому засіданні 03.05.2018 року судом було прийнято рішення про прийняття відзиву із доданими доказами, у звязку із основоположними правами сторін на справедливий суд, визначеними статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, при обмеженні прав, суд повинен дослідити чи не впливає таке обмеження на саму сутність права. В даному випадку рівність учасників судового процесу і змагальність сторін, визначена у п.2,4 ч.3 ст. 2 ЦПК як основні засади цивільного судочинства, а тому обмеження у наданні права на письмове викладення правової позиції у вигляді відзиву та праві на подання доказів, у даному випадку, може порушити баланс інтересів сторін по справі і є неприпустимим. Судом при вирішення даного питання також прийнято до уваги і рішення Європейського суду с прав людини від 25.02.2002 року по справі "Совтрансавто - Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) , у п.81-82 рішення порушенням права на справедливий суд було визнано «надмірний формалізм» у застосуванні процесуальних норм.

Таким чином, подання відзиву і доказів поза межами встановлених судом процесуальних норм привело до необхідності додаткового продовження підготовчого судового засіданні, тому у розумінні положень п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК, дії представника розцінюються судом як зловживанням процесуальними правами, яки привели до затягування розгляду справи.

Посилання на поважність причин порушення строку проживання відповідача на відстані від Одеси, що ускладнило узгодження позиції, та необхідність визначення меж повноважень представника, так як у судовому засіданні 04.04.2018 року було встановлено про відсутність посилання на обмеження повноважень ( або відсутності обмежень), судом не приймаються, у звязку із тим, що у судовому засіданні строк було надано у присутності представника, з урахуванням всіх обставин, та представник проти такого строку не заперечував, та не звертався до суду із заявами про продовження строку.

Враховуючи встановлене зловживання процесуальними правами, що привело до безпідставного затягування розгляду справи, та приймаючи до уваги, що саме представник відповідача ОСОБА_3, у судовому засіданні отримав копії позову та ухвали про відкриття провадження, саме йому був наданий строк для надання відзиву та саме він готував та направляв відзив із порушенням строку, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3, як представника сторони, яка винна у зловживанні процесуальними правами заходи процесуального примусу, передбачену ст.. 144, 148 ЦПК у вигляді штрафу.

Враховуючи встановлені судом обставини зловживання процесуальними права, у відповідності до вимог п.2 ч. 1 ст. 148 ЦПК суд вважає за необхідним стягнути з ОСОБА_3 штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 03.05.2018 року складає 1700 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.44, 144, 148 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути на користь держави в особі Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (Назва отримувача ГУДКСУ в Одеській області (м Одеса, Київський район ЄДРПОУ отримувача38016923 Номер рахунку0005 Банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області МФО банку828011 Код класифікації доходів бюджету 21081100 ) з ОСОБА_3 ( свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю №2314 від 04.09.2012 р., якій здійснює адвокатську діяльність індивідуально за адресою м. Одеса, вул. Кленова, 2а, прим.11-н) штраф у відповідності до п.2 ч.1 ст. 148 ЦПК України у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Повний текст ухвали складено 04.05.2018 року.

Ухвала підлягає оскарженню протягом пятнадцяті днів з дня складення повного тексту. Особа, яка не отримала копію повного тексту ухвали в день складення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Луняченко В. О.