РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/2177/18

номер провадження 2/201/1320/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом Органу опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради

до ОСОБА_1, ОСОБА_2

про позбавлення батьківських прав та

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради 28 лютого 2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, який згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 лютого 2018 року переданий для розгляду судді Ходаківському М.П. (а.с.1).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів (а.с.25-26).

До суду 30 березня 2018 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.27-28).

Ухвалою судді від 30 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (а.с.29-30).

В обґрунтування своїх вимог Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради посилається на те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. 18 січня 2018 року до управління звернулася бабуся дитини із заявою про невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно свого сина. Відповідачі написали нотаріально завірені заяви про те, що вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 Батьки ОСОБА_3 проживають окремо від дитини, матеріально його не забезпечують, не цікавляться його здоров'ям та життям. З урахуванням викладеного Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради просить позбавити батьківських прав відповідачів відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2-5).

Представник позивача надала до суду заяву, у якій просить розглянути цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У матеріалах позовної заяви містяться посвідчені нотаріально заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до яких вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, також просять суд та органи опіки та піклування вирішити питання про позбавлення батьківських прав без їх участі (а.с.13-14).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 14 березня 2015 року перебували у шлюбі, який було зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 135.

Від цього шлюбу відповідача мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.9).

У січні 2018 року до управління-служби у справах дітей звернулася бабуся ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, із заявою щодо невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із наказом начальника управління-служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради № 003 від 06 лютого 2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було постановлено на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.10).

Судом також встановлено, що на даний час дитина проживає з бабусею ОСОБА_2І та дідусем ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23). Батьки ОСОБА_3 проживають окремо від сина за адресою: АДРЕСА_2., матеріально дитину не забезпечують та не займаються його вихованням (а.с.17-21).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали та підписали нотаріально посвідчені заяви про те, що вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав (а.с.13-14).

Відповідно до висновку № 50/05-38 від 27 лютого 2018 року виконавчий комітет Соборної районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 (а.с.11-12).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачів виховувати сина та матеріально його забезпечувати, піклуватися про його фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

При цьому суд враховує, що як при розгляді справи про позбавлення батьківських прав, так і при вирішенні цього питання органом опіки та піклування відповідачі ніяким чином не проявили інтересу до розгляду цього питання, будь-яких доказів, що свідчать про належне виконання ними батьківських обов'язків суду не надано.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-78, 81, 141, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути пропорційно із ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2), на користь держави витрати зі сплати судового збору у сумі 704, 80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.), тобто по 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 травня 2018 року.

Суддя М.П. Ходаківський