Провадження № 2/127/1788/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив поділити спільне майно, визнавши за позивачем право власності на ? ідеальну частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно пункту 3 частини третьої вказаної статті позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Однак позивачем, в порушення статей 175, 176 ЦПК України у позовній заяві ціни позову не зазначено.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Суд звертає увагу на те, що вказані розяснення надавалися касаційним судом в контексті норм Цивільного процесуального кодексу України в редакції до 15 грудня 2017 року, однак, в частині визначення позивачем ціни позову, ці положення, з прийняттям ЦПК України в новій редакції, змін не зазнали.

Отже, позивачем не визначено ринкову вартість майна - квартири, право власності на частку якої позивач просить суд визнати за ним, як того вимагається п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, та не сплачено судовий збір.

Посилання ж позивача на те, що він звертався до відповідача щодо надання правовстановлюючих документів, однак відповідач відмовила у їх наданні, а також на те, що адвокатом надсилалося звернення до КП «МБТІ», щодо надання правовстановлюючих документів та технічного паспорта на квартиру, однак отримано відмову, судом до уваги не приймаються, оскільки такі посилання не підтвердженні жодними доказами.

При цьому, відсутність у позивача правовстановлюючих документів на квартиру не є безумовною перешкодою для визначення орієнтовної її ринкової вартості відповідно до Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір з вимоги про визнання права власності на ? частки квартири в розмірі 1% ціни позову.

Відповідно до частини першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні, залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, та запропонувати позивачу визначити ціну позову та сплатити судовий збір з вимоги про визнання права власності на ? частки квартири в розмірі 1% ціни позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: