Справа № 473/1430/18
УХВАЛА

"04" травня 2018 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Вознесенське обєднане управління пенсійного Фонду України Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ :

В травні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Одночасно заявник надав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши дане клопотання, суддя прийшов до наступного.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З цих же підстав суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки, до заяви не надані докази, що свідчать про незадовільний майновий стан заявника, а тому такі обставини не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від оплати судового збору за подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно статті 4 (Розміри ставок судового збору) Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-19, у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року становитиме 1762 гривень. Згідно Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн.40 коп.

При зверненні до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області судовий збір слід сплатити на реквізити: отримувач коштів: Державний бюджет Вознесенського району; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 38037770; рахунок отримувача: 0113; банк отримувача: ГУ ДКУ (Головне управління Державної казначейської служби України) у Миколаївській області; код банку отримувача: 826013; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: Судовий збір», Вознесенський міськрайонний суд.

Відтак позивачу необхідно сплатити суму судового збору у вказаному розмірі та надати суду документ, що підтверджує її сплату, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України.

Крім того заява про встановлення факту, що має юридичне значення повинна відповідати вимогам ст.318 ЦПК України, а саме повинна містить докази причин неможливості одержати або відновити документи, що посвідчують цей факт. Отже зазначаючи про те, що підприємство, яке повинно було внести відповідні зміни ліквідовано, заявник при цьому не надає відповідні докази про ліквідацію підприємства та відсутність його правонаступників.

Відтак заявнику необхідно сплатити суму судового збору у вказаному розмірі та надати суду документ, що підтверджує її сплату, а також надати докази про неможливість одержати або відновити документи, що посвідчують цей факт.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19,23,33,34,49,174-177,184,185,352-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про встановлення юридичного факту.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали в встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Ротар