Справа № 576/638/18
Провадження № 2/576/301/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.18 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Сапон О.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Пустогородської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 02 травня 1996 року в с. Пустогород Глухівського району Сумської області померла його мати ОСОБА_2 Спадщину після її смерті фактично прийняв її чоловік та його батько ОСОБА_3, оскільки на день її смерті проживав та був зареєстрований разом з нею.

10 липня 2016 року помер його батько ОСОБА_3, та після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Пустогородської сільської ради Глухівського району, яка належала його померлій дружині ОСОБА_2, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ № 13 від 25 травня 1995 року, виданого на підставі рішення Пустогородської сільської ради народних депутатів від 19 квітня 1995 р. № 3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 20, та відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054273, виготовленого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 31 травня 1996 року № 226, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Зоря» за № 237 18 червня 1996 року, який за життя вона не отримала, так як 02 травня 1996 року померла. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, та прийняв спадщину отримавши Свідоцтво про право на спадщину, яка складається із земельної ділянки загальною площею 5,1767 га, що знаходиться на території Пустогородської сільської ради Глухівського району, за № 2016. Однак, коли для оформлення своїх прав на земельну частку (пай), яку батько фактично прийняв після смерті матері, він також звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а саме: сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054273. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай).

Представник позивача у підготовче судове засідання не зявився, а представив заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не зявився, а представив заяву про визнання позову, в якій визнає позов повністю, просить справу розглядати за його відсутності і задовольнити вказаний позов у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так судом встановлено, що 02 травня 1996 року в с. Пустогород Глухівського району Сумської області померла мати позивача ОСОБА_2 Спадщину після її смерті фактично прийняв її чоловік та його батько ОСОБА_3, оскільки на день її смерті проживав та був зареєстрований разом з нею.

10 липня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Пустогородської сільської ради Глухівського району, яка належала його померлій дружині ОСОБА_2, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ № 13 від 25 травня 1995 року, виданого на підставі рішення Пустогородської сільської ради народних депутатів від 19 квітня 1995 р. № 3, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 20, та відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054273, виготовленого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 31 травня 1996 року № 226, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Зоря» за № 237 18 червня 1996 року, який за життя вона не отримала, так як 02 травня 1996 року померла. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, та прийняв його спадщину. Однак, коли для оформлення своїх прав на земельну частку (пай), яку батько фактично прийняв після смерті матері, він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а саме: сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054273. Дані факти підтверджуються свідоцтвами про смерть ОСОБА_2 та ОСОБА_3, довідкою Пустогородської сільської ради, копією свідоцтва про народження позивача, копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2, довідкою виданою відділом у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області, копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0054273, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією Державного акту на право колективної власності на землю, списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Глухівського району Сумської області, інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії та довідкою ПП «Аграрні інвестиції».

Оскільки судом встановлено що матері позивача ОСОБА_2, дійсно, як члену колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Зоря», належала земельна частка (пай), розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Пустогородської сільської ради Глухівського району, що підтверджується сертифікатом серії СМ № 0054273, який було виготовлено на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 р. № 226 та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 18 червня 1996 р. за № 237, однак за життя нею не отримано, в зв`язку зі смертю, яку після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік та батько позивача - ОСОБА_3, а також, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, та прийняв спадщину, то за таких обставин суд вважає необхідним визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216-1223, 1268, 1270 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, проживаючим ІНФОРМАЦІЯ_1, п.і. 40000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну частку (пай) площею 8,67 умовних кадастрових гектарів, що належала померлій 02.05.1996 року ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CМ № 0054273, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 226 від 31 травня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Зоря» за № 237 18.06.1996 року, розташованої на території Пустогородської сільської ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно після смерті його батька, ОСОБА_3, померлого 10 липня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя