Справа № 482/352/18
Номер провадження 2/482/300/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Демінської О.І., з участю секретаря судового засідання - Шведової Я.О., відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості станом на 04.03.2018 р. в сумі 13129,98 грн., з яких: 3137,76 грн. - тіло кредиту, 3368,70 грн. - відсотки за користування кредитом, 5522,09 грн. - пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 601,43 грн. - штраф (процентна складова).

13 квітня 2018 року відповідачем по справі подано відзив на позов, відповідно до якого він повністю не визнає позовні вимоги банку, зазначаючи, що при оформленні зарплатної картки, підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що не може вважатися кредитним договором, при цьому йому не було роз'яснено про те, що він отримує кредитну картку, за якою необхідно сплачувати проценти та штрафні санкції. Вважає, що був введений банком в оману щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, оскільки вважав, що користується власними грошовими коштами, які йому зараховувалися до зарплатної банківської картки. Просив суд в задоволенні позовних вимог банку - відмовити.

До відзиву на позов додано документ, що підтверджує направлення відзиву позивачу. Позивачем відповідь на відзив не подано.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтвердив, що дійсно отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, яка була йому видана одночасно з зарплатною картою. Кредитною картою користувався, позивач за період з травня 2016 року автоматично списував кошти на погашення кредиту з його зарплатної картки. В 2016 році він звільнився, а ні зарплатної картки, а ні кредитної картки не має. Усі грошові кошти повернуті. Щодо сплати нарахованих процентів та штрафних санкцій, вважає, що оскільки такі умови з банком не погоджував, не підписував, а тому не має обов'язку їх сплати.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 13.09.2011 року підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 13.09.2011 р.

Відповідно до п. п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих відсотків і комісій.

Відповідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором від 13.09.2011 р., відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого, станом на 04.03.2018 р. утворилася заборгованість в сумі 13129,98 грн., з яких: 3137,76 грн. - тіло кредиту, 3368,70 грн. - відсотки за користування кредитом, 5522,09 грн. - пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 601,43 грн. - штраф (процентна складова).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Таким чином, у стягненні суми штрафів слід відмовити та задовольнити позов частково.

Загальна сума заборгованості, що має підстави для стягнення, становить 12028,55 грн., з яких: 3137,76 грн. - заборгованість за кредитом, 3368,70 грн. - заборгованість по процентам, 5522,09 грн. - пеня.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, всупереч зазначеним статтям, належними та допустими доказами не довів свої заперечення, викладені у відзиві на позов та про які він зазначав у судовому засіданні під час дачі пояснень з підстав заявлених Банком вимог. Посилання відповідача у відзиві на позов про те, що банк ввів його в оману під час укладання кредитного договору, у судовому засіданні позвичем не доведені та спростовуються дослідженими судом доказами - підписаною власноручно відповідачем анкетою-заявою № б/н, згідно якої він отримав кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому ним підтверджено свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір.

Зазначене спростовую твердження у відзиві відповідача щодо того, що він вважав, що користується своїми власними коштами.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість станом на 04.03.2018 р. за договором б/н від 13.09.2011 р. в сумі 12028,55 грн., з яких: 3137,76 грн. - заборгованість за кредитом, 3368,70 грн. - заборгованість по процентам, 5522,09 грн. - пеня.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1614 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: (01001, м. Київ, вул.. Грушевського,1 Д, ,) заборгованість за кредитним договором б/н від 13 вересня 2011 року станом на 04 березня 2018 р. в сумі 12028,55 грн., з яких: 3137,76 грн. - заборгованість за кредитом, 3368,70 грн. - заборгованість по процентам, 5522,09 грн. - пеня та стягнути судовий збір в сумі 1614 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2018 року.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. ДЕМІНСЬКА