ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року

м.Суми

Справа №591/359/18

Номер провадження 22-ц/788/723/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1;

особа, дії якої оскаржуються Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2018 року, в складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у м. Суми, повний текст якої складено 19 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

23 січня 2018 року адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, мотивуючи вимоги тим, що 04 серпня 2017 року державним виконавцем Зарічного відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції були винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчим провадженням № 54430264, № 54430508 та № 54430581 на підставі заяви ОСОБА_1

04 серпня 2018 року державним виконавцем Зарічного відділу ДВС м. Суми винесено постанови № 54430508 про стягнення з ОСОБА_1 81817,41 грн. виконавчого збору, № 54430581 про стягнення 132935,38 грн. виконавчого збору, № 544302264 про стягнення 31828,17 грн. виконавчого збору.

Державний виконавець виніс постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у звязку з тим, що боржником не виконано в добровільному порядку рішення судів загальної юрисдикції.

Вважає, що доказів здійснення будь-яких виконавчих дій органами державної виконавчої служби щодо не виконання вказаних рішень немає і вони взагалі не проводились.

Просив визнати протиправними та скасувати постанови: № 54430508 про стягнення 81817,41 грн. виконавчого збору, № 54430581 про стягнення 132935,38 грн. виконавчого збору, № 54430264 про стягнення 31828,17 грн. виконавчого збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відмовлено у звязку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

При цьому зазначає, що державний виконавець Зарічного відділу ДВС міста Суми 04 серпня 2017 року виніс постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у звязку з тим, що боржником не виконано в добровільному порядку рішення судів загальної юрисдикції. Проте, доказів здійснення будь-яких виконавчих дій органами державної виконавчої служби щодо виконання вказаних рішень не має і вони взагалі не проводились.

Крім того, постанови про відкриття виконавчого провадження боржник не отримував, а виконавчі дії по примусовому стягненню коштів відносно ОСОБА_1 не проводились.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, старшого державного виконавця Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_4, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-5333/10 стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_5» в особі Сумської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором в сумі 316461,70 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (а.с. 17).

Заочним рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2010 року у справі № 2-1429/10 стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_5» в особі Сумської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_5» прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 1329353,76 грн. (а.с. 19).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 серпня 2010 року у справі № 2-1776/10 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_5» заборгованість в сумі 818174,14 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (а.с. 18).

Постановами державного виконавця Зарічного відділу ДВС міста Суми Головного територіального управління юстиції від 04 серпня 2017 року повернуто виконавчі листи стягувачу: № 2-5333/10, виданий 09 листопада 2010 року; № 2-1439/10, виданий 10 серпня 2010 року № 2-1776/10, виданий 25 серпня 2010 року, на підставі його заяви (а.с. 14-16).

Постановами державного виконавця Зарічного відділу ДВС міста Суми Головного територіального управління юстиції від 04 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі 132935,38 грн. за виконавчим провадженням № 54430581; виконавчий збір в сумі 81817,41 грн. за виконавчим провадженням № 54430508; виконавчий збір в сумі 31828,17 грн. за виконавчим провадженням № 54430264 (а.с. 11-13).

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги про визнання протиправною та скасування постанов про стягнення виконавчого збору мотивована тим, що дії державного виконавця відповідають вимогам закону, оскільки виконавчий збір по цим виконавчим провадженням був стягнутий постановами від 03 вересня 2012 року, а постанови про стягнення виконавчого збору від 04 серпня 2017 року лише дублюють зміст раніше винесених постанов, є похідними від них.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскаржувані постанови державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору мотивовані тим, що боржником не виконано в добровільному порядку рішення судів загальної юрисдикції.

Проте, докази здійснення будь-яких виконавчих дій органами державної виконавчої служби щодо виконання вказаних рішень в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова ВСУ у справі 6 785цс 15 від 06 липня 2015 року) сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що у разі відсутності доказів вручення боржнику в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій встановлено строк для самостійного виконання рішення суду боржником, підстави для стягнення з боржника виконавчого збору у звязку з невиконанням рішення майнового характеру у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця відсутні.

Крім того, як убачається з матеріалів справи (а.с. 14 - 16), виконавче провадження було закінчене не у звязку з вчиненням виконавцем примусових дій, наслідком яких було стягнення заборгованості з боржника, а у звязку зі зверненням стягувача із заявою до виконавчої служби про повернення виконавчого документа. Матеріалами виконавчого провадження № № 54430264, 54430508, 54430581, що досліджувалися місцевим судом та копії якого приєднані до справи, не підтверджується вчинення виконавцем протягом більше пяти років достатніх дієвих заходів примусового характеру, наслідком яких стало виконання рішення в примусовому порядку.

Тому колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду згідно з вимогами ст. 376 ЦПК України з прийняттям постанови про часткове задоволення скарги представника ОСОБА_1 шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними та зобовязання скасувати постанови від 04 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389, 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2018 року скасувати.

Визнати протиправними дії державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та зобовязати скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 04 серпня 2017 року по виконавчим провадженням № № 54430264, 54430508, 54430581.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_9

ОСОБА_10