№ провадження 2/495/120/2018
Ухвала

25 квітня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого-одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

25.04.2018 року прокурор подав до суду заяву про застосування заходів процесуального примусу по відношенню до адвоката відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5

Своє клопотання мотивує тим, що адвокатом відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.01.2018 року про відкриття провадження по справі з підстав недотримання правил підсудності при відкритті провадження по справі, оскільки дана справа повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.03.2018 року апеляційну скаргу повернуто заявнику. При цьому апеляційним судом Одеської області зазначено, що нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з підстав порушення виду судочинства.

Таким чином прокурор наполягає на тому, що внесення адвокатом ОСОБА_5 апеляційної скарги на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню, створює умови для затягування розгляду справи, оскільки на протязі майже 4 місяців судом не проведено жодного судового засідання у вказаній справі, що не відповідає завданням цивільного судочинства та є підставою для застосування до ОСОБА_5процесуального примусу у вигляді штрафу, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України за зловживання процесуальними правами.

У судовому засіданні прокурор Євглевський А.В. підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити його.

Адвокат відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на його необгрунтованість.

Суд, дослідивши вказане клопотання, приходить до наступних висновків.

Ст.44 ЦПК України дає вичерпний перелік обставин, за яких суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з п.5 ч.1 ст.144 ЦПК України заходом процесуального примусу є штраф.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Із апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу суду про відкриття провадження по справі вбачається, що остання при обгрунтуванні доводів скарги керувалася саме п.8 ч.1 ст. 353 ЦПК України (окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності) .

Однак, як було встановлено апеляційним судом, по своїй суті відповідач оскаржила ухвалу про відкриття провадження з підстав порушення виду судочинства, що не передбачено нормами цивільно процесуального законодавства. З огляду на викладене, суд розцінює подання відповідачем апеляційної скарги на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню, як добросовісну помилку відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що сама апеляційна скарга була підписана як і безпосередньо ОСОБА_2 так і її адвокатом, а тому доводи прокурора, що саме в діях адвоката відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 вбачаються ознаки зловживання своїми процесуальними правами є недоведеними.

З огляду на викладене, суд не вбачає обгрунтованих підстав для застосування заходів процесуально примусу по відношенню до адвоката відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5

Керуючись ст. 44, 148 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про застосування заходів процесуального примусу до адвоката відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - відмовити.

Попередити адвоката ОСОБА_5 щодо наслідків зловживання своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 148 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя