Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 404/5498/16-ц

провадження № 61-12406св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року у складі колегії суддів Потапенка В. І., Черненко В. В., Суровицької Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім позивача у спірному будинку зареєстрований відповідач. Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_5 за вказаною адресою, порушує права позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє останнього можливості в повній мірі реалізувати своє право власності.

З огляду на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_4 просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація відповідача у квартирі, що належить на праві власності ОСОБА_4, перешкоджає позивачу в реалізації його прав, які підлягають відновленню шляхом визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_5 вселився у зазначений будинок як член сім'ї та позивачем не надано суду доказів відсутності відповідача без поважних причин у вказаному житлі понад один рік.

У червні 2017 року представник ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 січня 2017 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не є членом сім'ї позивача та не перебуває з ним в родинних відносинах.

ОСОБА_5 будучи зареєстрованим у будинку позивача, порушує права та законні інтереси ОСОБА_4, який як власник не може на свій розсуд володіти, користуватись, розпоряджатися належним йому майном.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її із суду першої інстанції.

У липні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшли заперечення представника ОСОБА_5 на касаційну скаргу, у яких вона просить рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та відхиляє аргументи касаційної скарги з наступних підстав.

Згідно із частиною другою статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд установив, що ОСОБА_4 є власником будинку АДРЕСА_1.

Згідно довідки квартального комітету № 21 від 26 вересня 2014 року ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_7 протягом 5 років проживають у будинку, що знаходиться за вказаною вище адресою.

На момент вселення відповідача та його дружини власником будинку була дружина позивача ОСОБА_8, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

09 серпня 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_7

З 27 квітня 2016 року ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Також установлено, що відповідач вселився до вказаного будинку в якості члена сім'ї.

Оскільки в заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_4 просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, апеляційний суд обгрунтовано застосував до спірних правовідносин положення статті 405 ЦК України та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову за недоведеністю факту непроживання більше 1 року.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат