Справа № 344/5060/17
Провадження № 2/344/797/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.,

секретаря с/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ТзОВ Континенталь до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним окремих частин договору №02/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ Континенталь» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в якому просить визнати недійсним п.4.2 Договору окремих частин договору №02/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити, в подальшому в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та требя особа- Стасевич Р.Б. в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Заяв про розгляд справи у їхню відсутність не надходило, а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору у відсутності незявившихся сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи 26.01.2015 року між ТзОВ « Континенталь» та ОСОБА_2 укладено Договір №02/01/15 купівлв-продажу майна, що буде створена в майбутньому від 26.01.2015року. На забезпечення виконання зазначеного зобовязання 27.01.2015року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Відповідно до п.1.1 Договору №02/01/2015 купівлі-прожажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015р. продавець, ТзОВ « Континенталь» зобовязується передати у власність покупцю-Мелінишин ОСОБА_4 обєкт нерухомого майна, що буде створено в майбутньому згідно п.1.2 Договору, а Покупець зобовязується прийняти обєкт та оплатити його вартість відповідно до умов Договору.

Пунктом 4.2 Договору, за яким позивач намагається стягнути пеню та штраф, передбачено, що за порушення Продавцем передачі Обєкту Покупцю більше ніж на три місяці, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від загальної вартості обєкту вказаної в п.2.1 даного договору за кожен день прострочення, та штраф у розмірі сто відсотків від загальної вартості Обєкту вказаної в п.2.1 даного договору.

Як вбачається із змсту позовної заяви, позивач вважає п.4.2 Договору №02/01/2015 купівлі-продажу майна , що буде створено в майбутньому від 26.01.2015р. недійсним, оскільки порушує вимоги чинного законодавства. України.

Частиною 3 ст.509 ЦК України визначено, що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину, стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч.1,5,6 ст.203 ЦК України .

ТОВ « Континенталь» допустив одне порушення договору , а саме порушено строк передачі обєкта Покупцю більше ніж на три місяці, однак Договором, в порушення вимог чинного законодавства, визначено відповідальність, яка передбачає застосування подвійної цивільно-правової відповідальності ( штраф і пеню) за одне порушення договору.

Відповідно до положення ст.. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання . Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання , що передбачено ч.3 ст. 549 ЦК України .

Згідно з ст.. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 81 ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Умовами спірного договору , передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. А отже штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення- свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно- правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме слід визнати недійсним п.4.2 Договору № 02/01/2015 купівлі-продажу майна що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року укладеного між ТзОВ «Континенталь» та ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 265-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ТзОВ Континенталь до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним окремих частин договору №02/01/15 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року,- задовольнити.

Визнати недійсним п.4.2 Договору № 02/01/2015 купівлі-продажу майна що буде створено в майбутньому від 26.01.2015 року укладеного між ТзОВ «Континенталь» та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.