Справа № 595/30/18
Провадження № 2/595/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

з участю секретаря Тарчинської Л.Я .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 21.04.2008 року з відповідачкою було укладено договір кредиту №770/38-383-08, у відповідності з умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5900 доларів США, зі сплатою 16,5 процентів річних з встановленим порядком погашення суми основної заборгованості по 163 долари 89 центи, не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем до квітня 2011 року. Однак, позичальник взятих на себе зобовязань належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.12.2017 року виникла заборгованість у сумі 7198,59 доларів США,що еквівалентно по курсу НБУ 195338,92 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 2559,08 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків 3166,29 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту - 684,42 доларів США, пені за порушення строків повернення відсотків 788,80 доларів США. В добровільному порядку відповідачка борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися в суд за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просить справу розглядати у його відсутності, також надав відповідь на відзив, згідно якого вважає, що банком при подачі позову до суду строку позовної давності не пропущено. Про те, що відповідачці був наданий кредит в сумі 5900 дол. США, чітко зазначено в заяві на видачу готівки №1 від 21 квітня 2008 року. На підтвердження наявності невиконаних відповідачкою кредитних зобовязань банком надано розрахунок заборгованості. Відповідачкою не було надано до суду належних доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні позову банку про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися, однак представником відповідачки - ОСОБА_3 подано суду заяву, згідно якої позов заперечує і просить справу розглядати у їх відсутності. Крім цього, в поданому ним відзиві на позовну заяву зазначає, що позов є безпідставним і не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав суду документального підтвердження в якій саме готівці були одержані кошти, в доларах США, чи гривнях, та чи були вони одержані взагалі. Відповідачка ОСОБА_2 підтверджує останнє перерахування банку 200 доларів США 16.04.2013 року, однак банк не визнає перерахування 29.04.2010 року 4950 грн. та 28.12.2012 року 2000 гривень, що призвело до конфлікту інтересів банку та клієнта. З квітня 2013 року і по даний час відповідачка не здійснювала жодних платежів банку, оскільки вважає, що повністю погасила кредит перед банком. Окрім того, позивач скрив факт укладення 21 квітня 2008 року договору поруки №770,43-209-08, де стороною 3 є філія Тернопільський доркомплект. Так як позивач звернувся до суду 29 грудня 2017 року, за межами загального строку позовної давності, просить суд відмовити у позові ще з тієї підстави, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

21 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №770/38-383-08, згідно якого банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 5900 доларів США, зі сплатою 16,5 % річних з встановленим порядком погашення суми основної заборгованості по 163 долари 89 центів, не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем до квітня 2011 року, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 квітня 2011 року.

Судом встановлено, що відповідно до договору кредиту №770/38-383-08 від 21.04.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5900 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 21.04.2008 року.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту банком згідно п.1.3.1. договору з юридичною особою філією Тернопільський доркомплект укладено договір поруки.

Пунктом 7.3. договору кредиту передбачено, що сторони домовилися про те, що договір набирає чинності з дати укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідаці кредит у розмірі 5900 доларів США.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно статей 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З поданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 12 грудня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 7198,59 доларів США,що еквівалентно 195338,92 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 2559,08 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків 3166,29 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту - 684,42 доларів США, пені за порушення строків повернення відсотків 788,80 доларів США.

Позивач скористався своїм правом на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

В силу ст.257 ЦК України визначено загальну тривалість позовної давності у три роки.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З врахуванням умов договору (графіку погашення кредиту), якими встановлені окремі самостійні зобов'язання, що деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічні висновки містяться й у постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року.

Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, доданого позивачем на підтвердження своїх вимог, останній платіж відповідачкою був здійснений 16.04.2013 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №770/38-383-08 від 21.04.2008 року позивач звернувся до суду 29.12.2017 року, тобто за спливом передбаченого законом строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України, клопотань щодо його поновлення та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем суду не надано, представник відповідачки у відзиві, наданому суду, просить застосувати позовну давність, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити, у звязку зі спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,265,268 ЦПК України, ст.ст.14,256-261, 264,267,526,527,530,627,631 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_4