_______________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3504/16-ц
Провадження № 6/520/222/18
У Х В А Л А

про примусове проникнення до житла

10.05.2018 року

Київський районний суд м. Одеси головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю боржника ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2018 року старший державний виконавець Нємазєнко А.В. звернувся до суду з поданням, в якому просив надати дозвіл державним виконавцям Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області на примусове проникнення до об'єкту нерухомого майна боржника, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій без згоди боржника ОСОБА_2

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник вимоги за виконавчими документами в добровільному порядку не виконує, перешкоджає проведенню виконавчих дій щодо перевірки майнового стану, тому державний виконавець звертається до суду для вирішення питання щодо примусового проникнення до житла боржника.

Частиною 2 статті 439 ЦПК України визначено, що суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Сторони по справі у судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду даного подання.

Суд, дослідивши подання, вважає, що його слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/3504/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення кошті

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2016 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (Фонтанська дорога, 143/18 м. Одеса, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2) грошові кошти в сумі 2 597 462 (два мільйона пятсот девяносто сім тисяч чотириста шістдесят дві) гривень, що за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на день ухвалення рішення, складає 100 000 (сто тисяч) доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 (Фонтанська дорога, 143/18 м. Одеса, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890 гривень. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

09 грудня 2016 року Київський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист №520/3504/16-ц щодо примусового виконання рішення суду.

16 грудня 2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53148483, копії якої із супровідним листом в порядку, встановленому ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного ОСОБА_2 шляхом направлення запитів до реєструючих установ.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, відносно боржника ОСОБА_2 інформації не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, про осіб-боржників, які отримують пенсії, відносно боржника ОСОБА_2 інформації не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, боржник ОСОБА_2 на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Під час проведення виконавчих дій, було оголошено у розшук належні боржнику транспорті транспорті засоби, а саме: MERCEDES-BENZ S600L, д/н НОМЕР_3, 2009 року випуску та BENTLEY CONTINENTAL, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_4.

Згідно актів державного виконавця від 27.02.2017 року, 01.03.2017 року та 03.03.2017 року встановлено, що боржник за адресою, яка вказана у виконавчому документі, не мешкає тривалий час та перебуває за межами території України. Відсутність боржника за межами території України також підтверджується інформаційною довідкою Державної прикордонної служби України.

09.03.2017 року працівниками патрульної поліції було виявлено оголошений у розшук автомобіль НОМЕР_5, 2009 року випуску, про що державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Вказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання третій особі.

22.03.2017 року з метою визначення ринкової вартості арештованого майна, державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

11.04.2017 року до Відділу надійшов Звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ S600L, д/н НОМЕР_3, 2009 року випуску, висновок про вартість якого спрямовано сторонам виконавчого провадження. Згідно висновку експертизи рухомого майна, вартість арештованого майна складає 1 047 864 гривень.

12.09.2017 року на адресу відповідального зберігача (ОСОБА_5) була спрямована вимога державного виконавця, щодо передачі арештованого транспортного засобу MERCEDES-BENZ S600L, 2009 р.виг., н/з НОМЕР_3 до Одеської філії Державного підприємства "СЕТАМ" з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу. Станом на теперішній час вимога державного виконавця не виконана, відповідальний зберігач від передачі транспортного засобу ухиляється, до Одеської філії Державного підприємства "СЕТАМ" з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу не передав, в зв'язку із чим державним виконавцем до Київського відділу поліції в місті ОСОБА_1 ГУНП в Одеській області 18.10.2017 року була спрямована заява про притягнення зберігача описаного майна до кримінальної відповідальності. Відповіді про розгляд зазначеної заяви до Відділу не надходило.

18.10.2017 державним виконавцем, у зв'язку із приховуванням, було повторно оголошено у розшук транспортний засіб MERCEDES-BENZ S600L, д/н НОМЕР_3, 2009 року випуску.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником зареєстрована і однокімнатна квартира АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1.

Згідно актів державного виконавця встановлено, що боржник тривалий час не з'являється у квартирі АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що державному виконавцю необхідно здійснити примусове входження до житла ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце вданому випадку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак боржник є власником житлового приміщення - квартири АДРЕСА_3 і Петрова у місті ОСОБА_1 суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки державним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 261, 439 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю боржника ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла задовольнити

Надати дозвіл державним виконавцям Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області на примусове проникнення до об'єкту нерухомого майна боржника, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій без згоди боржника ОСОБА_2.

Відповідальність за проведення дій по проникненню до житла, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 520/3504/16-ц Київського районного суду м. Одеси покласти на старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.