Провадження № 2-з/761/250/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться дана цивільна справа.

У квітні 2018 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки КРАЗ - 250, державний реєстраційний НОМЕР_1, моделі КС-3575А, рік випуску - 1993, колір - світло біловий, двигун НОМЕР_2, шасі (рама) - НОМЕР_3, тип ТЗ - автокран, свідоцтво про державну реєстрацію - серія НОМЕР_4, вдане Лубенським МРЕВ 25.06.1996 р., що належить ДП «Укртранснафтопродукт» та перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_1 та заборонити його відчуження, вилучити вказаний транспортний засіб та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_1

Свою вимогу обґрунтовує тим, що станом на сьогодні та на майбутнє існує значна загроза щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повернення грошових коштів позивачу згідно Договору безвідсоткової поворотної позики від 29.11.2011 р., укладеного між ОСОБА_1 та Державним підприємством «Укртранснафтопродукт». Ігнорування вимог позивача про повернення коштів ще раз підтверджує існування реальної загрози щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Окрім того, у відповідача на даний час скрутне матеріальне становище.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» на користь ОСОБА_1 грошові кошти разом в сумі 223016,75 грн.

З поданої заяви вбачається, що у ній належним чином не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного йому майна.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення поданого цивільного позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, 353-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя