Справа № 563/189/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2018 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №ROCWRK16220078 від 25 грудня 2006 року на суму 14938 грн. 50 коп.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства, оскільки законодавством, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, не було передбачено взагалі його вчинення.

Крім того, зазначає, що в даному випадку відсутня безспірність, так як в неї взагалі відсутня заборгованість за тілом кредиту, до того ж банк звертався до нотаріуса поза межами строків позовної давності.

А тому просить суд, визнати виконавчий напис вчинений 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі №20863, таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання втретє не зявився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки бере участь в іншій справі.

Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначив, що нотаріус отримав всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Ними та нотаріусом виконанні всі необхідні умови для вчинення виконавчого напису. Просив відмовити в задоволенні позову.

В заяві на імя суду третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 просив справу розглянути без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

25 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ROCWRK16220078 DSL. На підставі якого позивач отримала кредит у розмірі 840 грн. для купівлі ТНП, зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місця на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 0,85 %, з кінцевим терміном повернення до 24 грудня 2007 року.

16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №20863, яким пропонується задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 14393 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 264 грн. 16 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 3460 грн. 09 коп., зароборгованість з комісії у розмірі 42 грн. 84 коп., заборгованість з комісії у розмірі 10626 грн. 41 коп., витрати повязані із вчиненням виконавчого напису 1800 грн.

Для здійснення виконавчого напису банком надано нотаріусу такі документи: копія кредитного договору, виписка з особистого рахунку боржника, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку, довіреність.

Постановою державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 02 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження №55698454 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса №20863 від 16 листопада 2017 року.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Частиною другою статті 87 зазначеного Закону передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172.

Згідно із пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 року передбачено зміст виконавчого напису, згідно якого виконавчий напис повинен містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, імя, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк предявлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Такими документами можуть бути: зокрема, первинні облікові документи та регістри бухгалтерського обліку, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобовязання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

З копії заяви про вчинення виконавчого напису видно, строк, за який провадиться стягнення понад десять років, а саме з 25 грудня 2006 року до 06 вересня 2017 року. Позивач зобовязана була погасити повністю всю заборгованість до 24 грудня 2007 року, згідно із договору та з розрахунку заборгованості.

Оскільки, позивач не виконувала умови угоди, то банк мав право звернутись з вимогою про стягнення у примусовому порядку заборгованості і як свідчать матеріали справи таке право у кредитора виникло - 25 грудня 2007 року. В той час, як виконавчий напис нотаріусом вчинено 16 листопада 2017 року.

Отже, спірним виконавчим написом стягнуто заборгованість за період, що перевищує визначений у ст.88 Закону України «Про нотаріат» трьохрічний строк з дня виникнення права вимоги.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано нотаріусу доказів отримання позичальником ОСОБА_2 письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише представлено копії таких вимог та поштові квитанції про їх направлення позивачу. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Підставою для скасування указаного нормативного акту послужило те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для здійснення виконавчого напису не було, а відтак виконавчий напис від 16 листопада 2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Виконавчий напис від 16 листопада 2017 року вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі №20863, яким стягнуто із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки с.Самостріли, Корецький район, Рівненська область грошові кошти у сумі 14393 грн. 50 коп., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., що був сплачений позивачем при подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

Повне рішення суду виготовлене та підписане 08 травня 2018 року.

С у д д я :