АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5181/17 22-ц/774/509/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/5181/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони : позивач - ОСОБА_1,

відповідачі- ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», третя особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року про повернення позовної заяви, постановленої суддею Рунчевою О.В. у м. Нікополі , повний текст судового рішення складено 26 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року ОСОБА_1 повернуто за непідсутністю позовну заяву до ОСОБА_3, ПАТ «Дельта Банк», третя особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна, на підставі положення п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права та його право на доступ до правосуддя. Зокрема вважає, що судом не враховано місце перебування майна за адресом АДРЕСА_1. на території АФ «Нікополь-Авто» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, колегія суддів приходить о наступного висновку.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Повертаючи ОСОБА_1 позовну заяву, суд керувався ст.114, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява не підсудна Нікопольському міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із положенням ч.2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Стаття 114 ЦПК України установлює виключні правила підсудності для категорії позовних заяв, що зазначені у відповідних частинах цієї статті. Це означає неконкурентноспроможність інших правил визначення підсудності, зокрема альтернативної, поряд із тими, що викладені у цій статті.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст.. 114 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 зазначає, що місцем знаходження майна є територія АФ «Нікополь-Авто», через перебування транспортного засобу на ремонті.

Суд першої інстанції не врахував наведених вимог закону, та дійшов помилкового висновку що даний спір не підлягає розгляду Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню на підставі положення п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна, повернути до суду для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 03 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: