Справа № 289/315/18
Номер провадження 2/289/411/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді Невмержицького І.М.,

при секретарі Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з житлового будинку з верандою, який знаходиться за адресою: вул.Булгаківська,21, с.Булгаки, Радомишльського району, Житомирської області, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду письмові заяви, просили розгляд справи проводити без їх участі, з позовними вимогами погодилися просили позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народився 15.05.1956 року в с.Булгаки, Радомишльського району, Житомирської області.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ЯЭ № 185241 від 31.05.1956 року, що видане Новобудською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, його батьками є: батько, ОСОБА_5, українець, та мати, ОСОБА_6, українка.

25.08.1999 року помер батько позивача, ОСОБА_5 у віці 75 років в с.Булгаки, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 121277, видане виконавчим комітетом Новобудської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_5, у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час), прийняв його син ОСОБА_1, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном: доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, отримував кошти за землю та інше

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті батька позивача, ОСОБА_5 зокрема всього іншого, увійшов житловий будинок з верандою, який знаходиться за адресою: вул.Булгаківська,21, с.Булгаки, Радомишльського району, Житомирської області.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст.560 ЦК УРСР, 1963р., шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок позивач, як спадкоємець за законом не має можливості через те, що право власності на спадковий будинок не оформлене у встановленому законом порядку, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових праву нотаріальному порядку.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

А згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 534, 549, 560 ЦК УРСР 1963р., ст.ст. 16, 328 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 175 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, право власності на житловий будинок з верандою, який знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Буглаки, вул.Буглаківська, 21.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький