САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/470/18
Провадження №2/726/178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності.

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2, після якої залишилося спадкове майно у вигляді частки земельної ділянки. Вказує на те, що померла ОСОБА_2 разом з ним є співвласниками, на праві спільної сумісної власності, земельної ділянки площею 0,0902, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Крім цього посилається на те, що 08.02.2018 року після звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину частину частки земельної ділянки, державний нотаріус Сукужіу Н.Д. постановою відмовила, у зв'язку з невизначенням розміру часток між співвласниками спільної сумісної власності. Крім того, було роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом можлива тільки після визначення часток у спільній сумісній власності.

В позові зазначає, що між ним та померлою ОСОБА_2 не існувало договору чи іншої домовленості щодо визначення розміру частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні, тому частки співвласників є рівними. Вказує на те, що згідно постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 08.02.2018 року він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

Просить суд, визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0902, у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель є рівними та становлять по 1/2 частині за кожну.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача який у встановленому порядку оповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, актовий запис № 1566 від 07.08.2017 року померла ОСОБА_2 у віці 96 роки.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 земельна ділянка площею 0,0902, у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель є у спів власності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Судом встановлено, що відповідно до Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.11.2017 року земельна ділянка площею 0,0902, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель є у спів власності між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Судом встановлено, що відповідно до постанови нотаріуса від 08.02.2018 року державний нотаріус Чернівецької державної нотаріальної контори Сурудіжу Н.Д. постановою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_4 земельна ділянка площею 0,0902, у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель у зв'язку з не визначеним розміром часток між співвласниками спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що відповідно з витягом з рішення Чернівецької міської ради від 24.02.2005 року № 673 «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, припинення права користування земельними ділянками, відміну та внесення змін раніше прийняті рішення» не існувало між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору чи іншої домовленості щодо визначення розміру частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні, тому частки співвласників є рівними.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною першою ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 89 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, в тому числі, співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0902, у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель є рівними та становлять по 1/2 частині за кожну.

З огляду на викладене, позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Судові витрати на користь позивача з відповідачів не стягуються за клопотанням позивача.

На підставі ст. 355, 368, 369, 370 ЦК України, ст. 89 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 207, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0902, у межах згідно планом, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель є рівними та становлять по 1/2 частині за кожну.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Л. В. Байцар