АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/3106/15-ц
Провадження № 22-ц/792/632/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Гриньова А.М., Медведчук Н.Д.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4,

представника позивача - Канюки Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/3106/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року (суддя Козак О.В.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними,

встановив :

У лютому 2015 року позивач ПАТАБ «Укргазбанк» звернувся з позовом та просив стягнути з відповідача ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором №1362008/5ро від 28 березня 2008 року в розмірі 23243,06 доларів США та 3984грн. 50коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 березня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №1362008/5ро, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 38000 доларів США на строк з 28.03.2008 року по 27.03.2023 року або по день визначений в п.3.3.11 Договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3% річних. Відповідач ОСОБА_6 зобов'язалась повернення суми кредиту здійснювати щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/180 від суми отриманого кредиту, що становить 211,11 доларів США. Проте, ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та процентів належним чином не виконує. Станом на 26.01.2015 року її заборгованість за кредитним договором №1362008/5ро від 28.03.2008 року становить 23243,06 доларів США та 3984,50грн., з яких: заборгованість

_____________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Козак О.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія - 27

по кредиту строкова - 20688,98 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена - 1290,27 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 209,08 доларів США; заборгованість по процентах прострочена - 1054,73 доларів США, пеня - 3984,50 грн.

В квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася із зустрічним позовом та просила визнати недійсним кредитний договір №1362008/5ро від 28.03.2008 року, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6, визнати недійсним договір іпотеки від 28.03.2008 року за №772, укладений між ОСОБА_9, правонаступником якого є ОСОБА_6, та ПАТ АБ «Укргазбанк», посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатою Н.А.

Зустрічний позов мотивовано тим, що 28.03.2008 року між нею та ВАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір №1362008/5ро, відповідно до умов якого банк надав їй кредит в сумі 38000 доларів США на задоволення споживчих потреб зі строком повернення по 27.03.2023 року та із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,3% річних. До вказаного договору між нею та банком також було укладено додаткову угоду №1 від 07.07.2008 року та №2 від 16.02.2009 року, якими врегульовувались питання рахунків, на які необхідно було сплачувати заборгованість по кредиту та надавалися додаткові повноваження банку щодо списання з її рахунків коштів на погашення кредиту. З метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором, 28.03.2008 року між ОСОБА_9 та банком було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є житловий будинок загальною площею 103,9 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0940, які знаходяться в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_9 все його майно успадкувала ОСОБА_6 Кредитний договір та договір іпотеки вважає такими, що були укладені з порушенням норм законодавства, а тому вони є недійсними з моменту їх укладення. Спірний кредитний договір є договором про надання споживчого кредиту. Проте, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» банк перед укладенням кредитного договору не надав ОСОБА_6 як споживачу усю необхідну інформацію про умови кредитування, сукупну вартість кредиту та не надано окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Графіка погашення кредиту їй ПАТ АБ «Укргазбанк» не надано до цього часу. Також п.1.3 кредитного договору встановлена комісія за аналіз ліквідності забезпечення в розмірі 700 грн. Однак аналіз ліквідності забезпечення є дією на користь банку, а тому такі положення договору є несправедливими відповідно до ст.ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи положення Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України №168 від 10.05.2007 року, умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків, спрямовані на погіршення становища споживача. Договір іпотеки від 28.03.2008 року є правочином щодо забезпечення кредитного договору, а тому відповідно до положень ч.2 ст.548 ЦК України він також має бути визнаний судом недійсним.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору №1362008/5ро від 28.03.2008 року та договору іпотеки від 28.03.2008 року недійсними прийнято до спільного розгляду з позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №1362008/5ро від 28.03.2008 року станом на 26.01.2015 року в розмірі 23243,06 доларів США (що еквівалентно станом на 19.02.2018 року до національної грошової одиниці України за курсом НБУ 26,99 грн. за 1 долар США - 627330,19 грн.) та 3984,50 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова - 20688,98 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена - 1290,27 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 209,08 доларів США; заборгованість по процентах прострочена - 1054,73 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1914,79грн.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 2069,71 грн.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору №1362008/5ро від 28.03.2008 року та договору іпотеки від 28.03.2008 року недійсними. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Задовольняючи первісний позов ПАТ АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції мотивував тим, що між банком та ОСОБА_6 існують кредитні правовідносини, сторони погодили істотні умови кредитного договору щодо суми кредиту, строку його повернення та розміру процентів. Суд вважав обґрунтованими вимоги банку про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що ОСОБА_6 не довела ті обставини, на які вона посилалася у позовній заяві як на підставу своїх вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» та задовольнити зустрічний позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, кредитний договір було укладено з порушенням норм законодавства, а саме банком до укладення спірного кредитного договору не надано в письмовій формі повної та достовірної інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема, таких як адміністративні витрати, витати на страхування, юридичне оформлення). Недостовірна інформація була викладена у витратах на оцінку предмета іпотеки, на страхування та у розрахунку платежів по кредиту. До укладення кредитного договору банком не було повідомлено про валютні та інфляційні ризики. Умисне замовчування кредитором про факти, які мають істотне значення для споживача, суттєво впливають на його волевиявлення та можуть перешкодити вчиненню правочину, які є ознаками омани, під впливом якої волевиявлення споживача є не вільним і не відповідає його внутрішній волі. Судом першої інстанції не враховано, що на виконання вимог ст.203 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач зобов'язаний перед укладенням кредитного договору надати позичальнику інформацію в письмовій формі про умови кредитування з подальшим їх викладенням у змісті кредитного договору та отримати про це письмове підтвердження за підписом позичальника.

Представник апелянта ОСОБА_6 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Апелянт ОСОБА_6 належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась.

Представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Канюка Т.В., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування. Посилається на те, що ОСОБА_6 була ознайомлена з умовами кредитування, їй надано інформацію про тарифи банку, супутні послуги, кредитний договір надавався відповідачу для ознайомлення та був нею підписаний. В заяві про надання кредиту апелянт підтвердила своїм підписом, що банк надав її в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 28.03.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №1362008/5ро, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 38000 доларів США на строк з 28.03.2008 року по 27.03.2023 року або по день визначений в п.3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,3% річних.

Пунктом 3.1.10 кредитного договору визначено, що банк зобов'язується на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п.1.1 збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Згідно із п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується повернення суми кредиту здійснювати на рахунок НОМЕР_1, відкритий у Кам'янець-Подільській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 315320, щомісячно з 1-го по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/180 від суми отриманого кредиту, що становить 211,11 доларів США. Якщо останній день для сплати частини кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється напередодні.

Пунктом 3.3.4 кредитного договору передбачено, що позичальник також зобов'язується щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п.1.1 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1 цього договору, сплачувати: проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.1 цього договору, на рахунок НОМЕР_1, відкритий у Кам'янець-Подільській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 315320. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої в п.3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно із п.5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сплата неустойки (штрафу, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку в повному обсязі.

Відповідно до п.1.3 Статуту ПАТ АБ «Укргазбанк» є правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк».

ОСОБА_6 було укладено з ВАТ АБ «Укргазбанк» додаткові угоди до кредитного договору №1362008/5ро від 28.03.2008 року: №1 від 07.07.2008р.; №2 від 16.02.2009р.

Також, між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_9 28 березня 2008 року з метою забезпечення виконання позичальником кредитного договору №1362008/5ро від 28.03.2008 року було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано житловий будинок АДРЕСА_1, а також земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний житловий будинок.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2009 року спадкоємцем майна ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, стала ОСОБА_6 Спадкове майно складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0940га, розташованої на території Хмельницької міської ради, переданої для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - землі житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Свої зобов'язання відповідно до кредитного договору відповідач своєчасноне виконувала.

18.12.2014 року та 06.04.2015 року ОСОБА_6 було направлено претензію про сплату протягом 10 днів з дня отримання претензії суми заборгованості за простроченими та поточними нарахуваннями по кредиту, процентам та штрафним санкціям за кредитним договором. Вказані претензії були отримані ОСОБА_6 відповідно 22.12.2014 року та 15.04.2015 року.

Станом на 26.01.2015 року заборгованість по кредиту становить 23243,06 доларів США та 3984,50 грн., а саме: заборгованість по кредиту строкова - 20688,98 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена - 1290,27 доларів США, заборгованість по процентах поточна - 209,08 доларів США, заборгованість по процентах прострочена - 1054,73 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1914,79грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 2069,71грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання кредиту; 7) інші умови, визначені законодавством (ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно із п.«д» ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних відносин) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача в письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо).

Частинами 3, 5 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою Правління Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року, встановлюють надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України.

Згідно з п.3.2 Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

Відповідно до п.3.4 вказаних Правил банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках.

Згідно з п.3.6 Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Кредитний договір №1362008/5ро від 28.08.2008 року та додаткові угоди до нього підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; апелянт на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови.

Укладаючи кредитний договір, ОСОБА_6 ознайомилася та погодилася з умовами кредитування, які були надані їй в письмовій формі. Своїм підписом вона підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування, а саме наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартості послуги по оформленню договору (перелік витрат, пов'язаних з отриманням кредиту, його обслуговування і поверненням); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, та розмір мінімально необхідного платежу. Також, додаток №1 до договору містить відомості щодо реальної відсоткової ставки - 17,65%, суму платежів за розрахунковий період та розпис кредиту із зазначенням щомісячних платежів.

Підписавши заяву позичальника - фізичної особи на отримання кредиту від 14.03.2008 року, ОСОБА_6 підтвердила, що банк надав її в письмовій формі та повному об'ємі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_6 14.03.2008 року підписала умови кредитування по програмі «Іпотечний кредит», а тому була з ними ознайомлена. Також, до її відома було доведено загальну суму відсотків по кредиту, розмір супутніх послуг (нотаріальне оформлення, послуги нотаріуса, одноразова комісія, вартість оформлення кредиту та оцінки предмета іпотеки, страхування життя та предмета іпотеки). Вказана інформація також була викладена в Додатку №1 до кредитного договору.

На підставі вищевикладеного, не відповідають фактичним обставинам справи посилання апелянта на невідповідність кредитного договору вимогам ст.ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. ОСОБА_6 на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; кредитор надав позичальнику документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту; умови кредитного договору містять повну інформацію щодо умов кредитування: розміру процентної ставки, порядку її нарахування; переліку, розміру й бази розрахунку комісій та неустойки; періоду внесення платежів; порядку зарахування сплачених коштів.

Також підставою для визнання недійсним кредитного договору, на думку апелянта, є порушення вимог ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, дії відповідача містять ознаки нечесної підприємницької практики, які виявились у введенні її в оману щодо умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, ОСОБА_6 не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач ввів її в оману щодо істотних умов договору, та не надано доказів нечесної підприємницької практики банку під час укладення кредитного договору.

Крім того, суд першої інстанції правильно виходив з того, що в разі незгоди з умовами кредитного договору позивач могла скористатись своїм правом, визначеним ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Таким правом позивач не скористалася, а тому, відповідно, погодилася зі всіма його умовами, про що також свідчить виконання умов кредитного договору.

В обґрунтуваннях своїх позовних вимог ОСОБА_6 посилалася також на безпідставне збільшення банком розміру процентної ставки. Проте, аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит щодо передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Сторони у п.3.1.10 дійшли згоди щодо збільшення відсоткової ставки у разі виникнення простроченої заборгованості.

При підписанні кредитного договору сторони у п.1.3 кредитного договору також дійшли згоди щодо встановлення комісії за аналіз ліквідності забезпечення в розмірі 700грн. Вказана комісія була сплачена ОСОБА_6 за оцінку предмета іпотеки, що підтверджується висновком фахівця по оцінці майна ВАТ АБ «Укргазбанк».

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги висновок судово-економічної експертизи від 19.10.2016 року №111/16-26.

Згідно із зазначеним висновком судово-економічної експертизи розмір реальної відсоткової ставки за кредитним договором №1362008/5ро від 28.03.2008 року з урахуванням усіх додатків до нього, на момент укладення документально підтверджується у розмірі 17,87 процентів річних. Розбіжності даних досліджень з даними договору складають у бік збільшення на 0,22 процентів річних. Сукупна вартість кредиту складає 84073,72 доларів США. Розмір реальної відсоткової ставки за кредитним договором з урахуванням всіх додатків до нього і страхового платежу предмета застави у сумі 764 доларів США, на момент укладення договору документально підтверджується у розмірі 18,32 процентів річних. Розбіжності даних дослідження з даними договору складають у бік збільшення на 0,67 процентів річних. Сукупна вартість кредиту складає 84605,92 доларів США.

Експерт ОСОБА_10 суду пояснила, що збільшення реальної відсоткової ставки відбулось за рахунок заокруглень сум при розрахунку, а також першого страхового платежу, який був більшим, ніж враховано банком при визначенні реальної процентної ставки.

Враховуючи пояснення експерта, а також те, що договори добровільного страхування життя та заставленого майна укладались ОСОБА_6 самостійно з ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 28.03.2008 року, і саме вказаними договорами було визначено розмір страхових платежів, які врахувала експерт при проведенні експертизи, суд обґрунтовано виходив з того, що висновок судово-економічної експертизи від 19.10.2016 року № 111/16-26 не доводить факту введення банком апелянта в оману щодо реальної відсоткової ставки та сукупної вартості кредиту.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк не попередив позичальника про валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором не заслуговують на увагу.

Істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором унаслідок підвищення курсу іноземної валюти не є підставою вважати умови кредитного договору несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та для визнання спірного договору недійсним, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник мала можливість, виходячи з динаміки зміни курсу валют з часу введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні до іноземної валюти, а також - отримати кредит у національній валюті.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Судді: /підпис/ Т.В.Спірідонова

/підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова