Справа № 146/1156/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про оспорювання батьківства.

4 травня 2018 року в судове засідання зявилися позивач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1

Представник Липівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак сільський голова подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради

4 травня 2018 року позивач ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, в якій просив провадження в справі закрити, оскільки від позовних вимог відмовляється.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 не заперечив проти закриття провадження у справі, однак попросив стягнути із позивача на користь відповідача понесені витрати у справі, що становлять суму в 4228,80 гривень, подавши розрахунок витрат на правову допомогу, акт виконаних робіт та квитанцію № 283

Позивач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення вимог щодо стягнення судових витрат, оскільки вважає, що поданий розрахунок витрат на правову допомогу складений не вірно, сума до стягнення є завищеною.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно до ч.ч. 1,3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 255 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Отже, враховуючи, що позивач ОСОБА_2 відмовився від заявлених позовних вимог та просить провадження в справі закрити, відмова позивача не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне провадження в справі закрити.

Щодо заявленої вимоги представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до такого.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 просить стягнути із позивача на користь відповідача 4228,80 гривень, які обґрунтовує відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Однак даний Закон втратив чинність на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ВВР, 2017, № 48, ст.436, тому суд не може приймати його до уваги.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Представником відповідача додано розрахунок витрат на правову допомогу, акт виконаних робіт, квитанцію про прийняття від ОСОБА_3 4228,80 гривень.

Дослідивши наданий представником відповідача акт виконаних робіт (детальний опис робіт), судом встановлено, що відповідно до п.3 переліку наданих послуг, адвокат ОСОБА_1 є представником ОСОБА_3 і брав участь у справі про оспорювання батьківства, зокрема, як підтверджено протоколами судового засідання.

Тобто стороною відповідача доведено та надано суду документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги в сумі 4228,80 грн., оформлені у встановленому законом порядку, а тому дана вимога підлягає задоволенню, сума стягнення правової допомоги- 4228,80 гривень підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень (а.с.1), а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320,00 гривень.

Керуючись ч.ч. 1-4 ст. 137, ч.ч. 1-2 ст. 141, ч.1 ст. 142, ст. ст. 255 ч. 1 п. 3, ст. 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про оспорювання батьківства закрити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 4228,80 грн (чотири тисячі двісті двадцять вісім гривень 80 копійок) витрат на правову допомогу.

Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 50 відсотків сплаченого ним на рахунок № 00524 в ГУ ДКСУ у Вінницькій області (МФО 802015) за квитанцією № 68 від 19 вересня 2017 року судового збору, а саме в сумі 320,00 грн (триста двадцять гривень 00 копійок).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: ОСОБА_4