Справа № 513/343/17
Провадження № 2/513/28/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Райчевої Т.М., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Зорянська сільська рада Саратського району Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку, автомобіля та рушниці, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належали його братові, ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5

Позовні вимоги обґрунтував тим, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина, ОСОБА_3 (відповідачка у даній справі) та дві дочки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від належних їм часток спадщини на користь позивача, який є спадкоємцем за законом другої черги.

Заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата він своєчасно подав нотаріусу, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, тому що правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачки, яка їх не надає.

14 березня 2018 року на адресу суду надійшов відзив проти позову, в якому відповідачка ОСОБА_3 просила позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, мотивуючи тим, що за життя спадкодавця, 26 грудня 2003 року вони уклали Договір дарування, яким прийняли у дар кожному по 1/2 частці спірного житлового будинку з господарськими та іншими спорудами. Тому спадщина відкрилася тільки на 1/2 частку житлового будинку, яка належала спадкодавцю. На інше спадкове майно у виді автомобіля марки «Wolsvagen» та двохствольної рушниці у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи, тому в задоволенні у цій частині позовних вимог просила відмовити.

Під час розгляду справи від представника позивачки ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності у межах наданих йому повноважень, надійшла заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності на 2/3 частини автомобіля та рушниці, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року відмову представника позивача ОСОБА_1 від позову в зазначеній частині прийнято, а провадження закрито.

Відповідачка ОСОБА_7 належним чином повідомлена про розгляд справи, до суду не з'явилась, не повідомила суд про поважні причини неявки.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_8, якого належним чином повідомили про розгляд справи, не з'явився до суду, надав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість у розгляді іншої справи в Приморському районному суді м.Одеси, проте не надав документів на підтвердження вказаних обставин (а.с. 212).

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 164).

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як видно з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, та серії НОМЕР_5, виданого бюро ЗАГС Татарбунарського району Ізмаїльської області, позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними братами, їх батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 91, 92).

З копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_6, виданого Дзержинським відділом ЗАГС м.Харькова та серії НОМЕР_7, виданого відділом ЗАГС м.Татарбунари Одеської області, та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8, вбачається що батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу, є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (а.с. 51-53).

Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, 20 жовтня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 було укладено шлюб (а.с.80).

Відповідно до копії договору дарування від 26 грудня 2003 року засвідченого державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Борісовим І.І., зареєстрованого в реєстрі за № 5384, ОСОБА_14 подарував, а ОСОБА_4 і ОСОБА_3 прийняли від нього в рівних частках, по 1/2 частці кожний, в дар житловий будинок з господарськими та іншими спорудами, розташований в АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 1647 м.кв. (а.с.204).

20 грудня 2005 року зареєстровано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці вказаного житлового будинку, про свідчить копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 4190134 (а.с.205).

Відповідно до копії рішення п'ятої сесії сьомого скликання Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 29 січня 2016 року за №44-VII, вирішено перейменувати назви вулиць в селі Зоря Саратського району, а саме АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 з відповідними упорядкуванням нумерації домогосподарств (а.с.212).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6).

До дня своєї смерті він проживав в АДРЕСА_3, що підтверджено довідкою № 597 від 18 квітня 2016 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області. На момент смерті за даною адресою проживав разом з дружиною ОСОБА_3 (а.с. 76).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі, на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями під № НОМЕР_11, який розташований по АДРЕСА_1

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишив (а.с.60).

Отже за приписами ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування спірного житлового будинку отримують спадкоємці за законом першої черги, тобто відповідачка та двоє дітей спадкодавця.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як вбачається із заяв, засвідчених 21 квітня 2016 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Д.Ю. Колісником, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовилися від належної їм частки спадкового майна, яка залишилася після смерті їхнього батька ОСОБА_4, на користь спадкоємця другої черги, брата спадкодавця - ОСОБА_2 (а.с.71, 73).

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 9).

Згідно частини 1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Оскільки спадкодавцеві належала 1/2 частина спірного будинку, тому частка кожного з трьох спадкоємців у спадщині складала 1/6 ( 1/2:3).

З урахуванням того, що спадкоємці ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовилися від належних ім часток спадщини на користь позивача ОСОБА_2, частка останнього у спадщині складає 2/6, тобто 1/3 (1/6+1/6).

Частка відповідачки у спадщині складає 1/6. Оскільки відповідачці за договором дарування належить 1/2 частка спірного будинку, то її частка в цілому будинку складає 4/6, тобто 2/3 (1/2+1/6).

За таким обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, визнавши за позивачем право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями.

Вимоги позивача про визнання за ним права власності на 2/3 частки спірного будинку є безпідставними, тому що до складу спадщини входить не будинок в цілому, а лише 1/2 його частина.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позову майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на час звернення позивача до суду 640 гривень.

Згідно довідки серії 10 ААА № 968320 від 30.01.2013 року, яка видана Київською МСЕК, позивач є інвалідом другої групи. Тому від сплати судового збору звільнений відповідно до пункту 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідачки в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1223, 1261, 1274, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, ст. ст. 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_12, виданий 27 січня 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під НОМЕР_11 (триста сорок п'ятим) номером, який розташований по АДРЕСА_1

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Нова-Покровка Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, НОМЕР_2, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 21 листопада 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька