Справа № 361/4243/17 Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/1340/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 08.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заставної суми, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив стягнути на його користь з відповідача внесену заставну суму у розмірі 6 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір про оренду житла по вул. Старотроїцька, 59 у м. Бровари Київської області на термін 6 місяців. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу заставну суму у розмірі 6 500 грн. Зазначена сума підлягає поверненню при виселенні. 01 липня 2017 року орендодавець в усному порядку повідомила позивача про дострокове розірвання договору оренди до моменту закінчення терміну його дії. 14 липня 2017 року ОСОБА_4 виселився з будинку. Однак, орендодавець порушив умови договору та не повернув позивачу заставну суму, яка була сплачена у момент заселення в орендоване приміщення. Дострокове розірвання договору відбулося у звязку з конфліктною ситуацією, що склалася у звязку з порушенням орендодавцем санітарних норм приміщення та постійних незапланованих візитів відповідача без попередження.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що розірвання договору оренди відбулося з ініціативи відповідача, про що свідчить розписка від 14 липня 2017 року. Позивач не повідомляв письмово та не вимагав розірвання договору. У розписці ОСОБА_5 зазначила про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_4 Підстави для неповернення заставної суми відсутні. Посилання суду першої інстанції на ст. 825 ЦК України є недоречними, оскільки розірвання договору відбулося з ініціативи відповідача.

На адресу ОСОБА_5, яка зазначена позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі, а також зазначена відповідачем у запереченнях на позовну заяву, неодноразово направлялися ухвала про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги. Однак, поштові конверти поверталися з відміткою «закінчення терміну зберігання».

У матеріалах справи міститься заперечення на позовну заяву, подане ОСОБА_5, у якому відповідач вказує на те, що заставна сума у розмірі 6 500 грн. була зарахована як оплата за другий місяць проживання по проханню позивача з 15 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року. Після цього орендна плата не сплачувалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 05 лютого 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір оренди житла, предметом якого є житловий будинок, що знаходиться по вул. Старотроїцька, 59 у м. Бровари Київської області строком на 6 місяців. Орендна плата складає 6 500 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору оренди орендар має право відмовитися від даного договору, попередивши орендодавця в термін 30 днів письмово. Якщо строк не буде витриманий, то сплачена залогова сума орендареві не повертається.

Відповідно до пункту 5.3 договору оренди заставна сума в розмірі орендної плати сплачується при заселенні і повертається при виселенні орендаря, якщо немає зауважень до стану квартири і вона передана власнику в тому стані, як при заселенні (а.с.4-7).

Згідно акту прийому-передачі жилого приміщення від 14 липня 2017 року при виселенні ОСОБА_4 з орендованого житлового приміщення, претензій у ОСОБА_5 немає, комунальні платежі сплачені відповідно до показників лічильників, договір розірвано з 14 липня 2017 року (а.с.8-9).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що умови договору оренди від 15 лютого 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконувалися не належним чином, оскільки сторони не попередили один одного про розірвання договору оренди у встановлений законодавством та договором оренди строк. Докази належного виконання умов договору оренди житлового приміщення позивачем суду не надані.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822 - 824 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 825 ЦК України наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини щодо оренди житлового будинку, який розташований по вул. Старотроїцька, 59 у м. Бровари Київської області. Договір оренди було укладено 15 лютого 2017 року строком на шість місяців, тобто до 15 серпня 2017 року. Під час укладення вказаного договору ОСОБА_4 сплатив заставну суму у розмірі місячної орендної плати, а саме 6 500 грн., яка згідно п.5.3 договору оренди повертається при виселенні орендаря, якщо немає зауважень до стану квартири і вона передана власнику в тому стані, як при заселенні. Вказаний договір було достроково розірвано 14 липня 2017 року. У цей же день відповідач ОСОБА_5 написала розписку, зі змісту якої вбачається, що жодних претензій до орендаря у неї немає. Будь-які зауваження щодо неповідомлення орендарем орендодавця про виселення, зарахування заставної суми в рахунок орендної плати дана розписка не містить. Враховуючи зазначене та умови договору, заставна сума, яка була сплачена позивачем при заселенні, підлягає поверненню.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_5 вказує на те, що заставна сума у розмірі 6 500 грн. була зарахована як оплата за другий місяць проживання по проханню позивача з 15 березня 2017 року по 15 квітня 2017 року. Після цього орендна плата не сплачувалася.

Однак, під час звільнення орендодавцем житлового будинку відповідач жодних претензій до нього не предявляла, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи. Обставини, про які зазначає ОСОБА_5 у запереченнях, не підтверджуються будь-якими доказами. Посилання відповідача на показання свідка, яка виступала як брокер, не заслуговують на увагу, оскільки у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_7 пояснила, що про вказані обставини їй відомо зі слів відповідача.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_4 сплатив судовий збір на загальну суму 1 600 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заставної суми задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заставну суму у розмірі 6 500 (шість тисяч пятсот) гривень та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: Фінагеєв В.О. Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_3