Справа № 456/476/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/614/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю стягувача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 травня 2016 року у справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 травня 2016 рокуподання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 громадянона України до виконання зобов'язань покладеного на нього рішенням суду, а саме до сплати заборгованості на користь ОСОБА_2.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилається на те, що Державний виконавець Стрийського ВДВС ГТУЮ у Л/о Шаран В.М. в данному поданні зазначає те, що у ОСОБА_3 згідно виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області є наявна заборгованість перед банком, однак не наведено жодного доказу того, що боржник ухиляється від виконання даного судового рішення.

Зазначає, що згідно правової позиції Верховного суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Вказує, що подання державного виконавця не підлягало до задоволення так як в ньому наявна неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі від 04 квітня 2016 року та прийняти відповідне рішення яким відмовити у задоволенні подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області-ШаранВ.М, про тимчасове обмеження у праві виїзду, ОСОБА_3,за межі України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, пояснення стягувача ОСОБА_2І на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, 19 лютого 2016 року державний виконавець відділу ДВС Стрийського МРУЮ звернувся в суд з поданням, яким просить боржнику ОСОБА_3, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_2 встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки у ВДВС Стрийського МУЮ Львівської області на виконанні знаходяться виконавчі документи видані Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості на підставі вироку суду від 14 лютого 2013 року.

Божником ОСОБА_3 вирок суду не виконується. Винесено постанову про стягнення. Державним виконавцем надіслано запити в реєструючі органи, а саме: в ПФУ та ДПІУ. Згідно інформаційної довідки з реєстру іпотек відомості відсутні. 10.01.2016 року також надіслано постанову в Територіально-сервісний центр 46-45 регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області про накладення арешту на все рухоме майно боржника. Згідно акту державного виконавця від 22.01.2016 року майна, на яке можна звернути стягнення у боржника відсутнє.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

П. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Пров виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно до "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" ВСУ від 01.02.2013 року про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції обґрунтовано, виходив з того, що підтверджується факт ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до заперечення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, однак такі не приймаються до уваги, оскільки факт ухилення боржника від виконання зобов»язання стверджується тим, що боржник перешкоджав вчиненню виконавчих дій, вичняє дії, спрямовані на приховання майна та ухилення від сплати боргу.

Відповідно до ст. 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов»язком держави.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забезпечується важлива складова верховенства права - права на справедливий судовий розгляд у частині виконання судових рішень.

А відтак, вжиття державним виконавцем заходів для виконання рішення суду та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не порушує прав боржника і відповідає принципу верховенства права.

В зв`язку викладеним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 травня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.