Справа № 306/1162/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 травня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готри Т.Ю.,

суддів Собослоя Г.Г., Бисаги Т.Ю.,

з участю секретаря Чучки Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Свалявського районнного суду від 10 січня 2018 року (головуючий суддя Ганчак Л.Ф.) в справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги за яким обґрунтовувало тим, що 03.07.2014р. відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» і «Тарифами ОСОБА_2», складає між ним та ОСОБА_2 договір, що підтверджується підписом у заяві.

Посилаючись на те, відповідач своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 30.04.2017 року у нього виникла заборгованість в розмірі 14767,19 грн., з яких: 876,90 грн. - заборгованість за кредитом; 9710,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 679,39 грн. штраф (процентна ставка), позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14767,19 грн. за кредитним договором та судові витратив сумі 1600 грн..

Рішенням Свалявського районнного суду від 10 січня 2018 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитом б/н від 03.07.2014р. в розмірі 876 грн. та 1600 грн. сплаченого судового збору.

Узадоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати зазначене рішення в частині відмови ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості по процентам за користування кредитом та неустойки, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити. В іншій частині рішення залишити без змін. Вказує на те, що за користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити ОСОБА_2 проценти, а також неустойку у зв»язку з неналежним виконанням зобовязання за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступнихпідстав.

Судом встановлено, що 03 липня 2014 року між ПАТ КБ ПриватБанк (далі Банк) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300 гривень на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаназаява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» і «Тарифами ОСОБА_2», складає між ним та ОСОБА_2 договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, в даному випадку зміст кредитного договору від 03.07.2014 року було зафіксовано у декількох документах, а саме: у заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг і ОСОБА_2.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_2, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 03.07.2014 року було укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 300 гривень, який згодом було збільшено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 30.04.2017 року у нього виникла заборгованість врозмірі 14767,19 грн., з яких: 876,90 грн. - заборгованість за кредитом; 9710,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн.штрафу (фіксована частина); 679,39грн. штраф (процентна складова).

У зв»язку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, суд правильно стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитом в розмірі 876,90 грн. і помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом та неустойкиза кредитним договором в сумі 13890,29 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з укладеного між сторонами кредитного договору, то таким передбачено сплату процентів за користування кредитом в розмірі 26,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також укладеним договором, зокрема п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено право ОСОБА_2 змінювати розмір відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п.1.1.2.3 зазначених Умов та правил до обовязку позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Як слідує з матеріалів справи, Банк змінював тарифи по процентній ставці за користування кредитом з 01.09.2014 року по 30.03.2015 року 32,4% річних, з 01.04.2015 року по 30.04.2017 року 42% річних.

Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі незгоди зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник зобовязується надати ОСОБА_2 письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед ОСОБА_2 заборгованість.

Однак, заяв чи претензій відповідача з приводу розірвання договору чи незгоди з умовами ОСОБА_2, матеріали справи не містять, тобто, відповідач надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

Окрім цього, умовами кредитного договору №б/н від 03.07.2014 року передбачено нарахування неустойки у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Колегією суддів встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30.04.2017 року у нього виникла заборгованість в розмірі 14767,19 грн., з яких: 876,90 грн. - заборгованість за кредитом, 9710,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 679,39 грн. штраф (процентна складова).

Оскільки заборгованість за кредитом в сумі 876,90 грн. судом першої інстанції з відповідача на користь ОСОБА_2 стягнута, тому колегія суддів вважає, що стягненню підлягає сума в розмірі 13890,29грн., з яких:9710,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 679,39 грн. штраф (процентна складова).

Також з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2400,00 грн. за подачу апеляційної скарги, які документально підтверджені, на підставі положень п.13 ст.141 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 у вимогах про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом та неустойки, у відповідності до ст.376 ЦПК України, підлягає скасуваннюз ухваленням в цій частині нового судового рішення, яким зазначені позовні вимоги і апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючисьстаттями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегіясуддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" задовольнити.

Рішення Свалявського районнного суду від 10 січня 2018 року в частині відмови ПАТ КБ "ПриватБанк" у вимогах про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам за користування кредитом та неустойки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 89300, ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (, рах. №3111, МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 липня 2014 року в розмірі 13890,29 грн., з яких: 9710,90 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 679,39 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 2400,00 грн. за подачу апеляційної скарги.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2018 року.

Головуюча: Судді: