Провадження № 2/369/598/18
23.04.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Усатова Д.Д.,
при секретарі - Ярмак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Український страховий капітал» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,-
У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 5 834,62 грн.
В судове засідання відповідач не з'явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про дату судового засідання повідомлений належним чином.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.274, 280 ЦПК України в порядку спрощеного провадження на підставі наявних матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.
Встановлено, що між ПрАТ «Український страховий капітал» та ТОВ «АСТ-Технологїї» (надалі - Потерпілий) було укладено договір добровільного страхування № ТР 15-204/0427, предметом якого є страхування транспортного засобу «автомобіль НОМЕР_1.
29.01.2016 з вини відповідача ОСОБА_1. сталась ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2. та застрахований в ПрАТ «Український страховий капітал».
Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25.02.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
ПрАТ «Український страховий капітал а» 10.02.2016 року було складено страховий Акт №ТP/00/002-16.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.
Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.
Також згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого позивачем судового збору.
Керуючись ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.4-5,12-13,76-82,89,141, 223, 259, 263-265, 268,274, 280-282, 284 ЦПК України, суд, -
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя : Д.Д.Усатов