Ухвала

12 квітня2018 року

м. Київ

справа № 182/6290/13-ц

провадження № 61-2503св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року у складі головуючого судді Шестакової З. С. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року у складі колегії суддів: Михайлів Л. В., Барильської А. П., Ляховської І. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 22 лютого 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 773134/ФЛ, на підставі якого остання отримала кредит на придбання у власність нерухомого майна - квартири, у сумі 61 080,00 доларів США строком до 12 лютого 2031 року зі сплатою 12,69 % річних у валюті кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 22 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки згідно з умовами якого ОСОБА_4 поручається перед позивачем відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_3 усіх її зобов'язань, що виникли з кредитного договору, як тих, що існують у цей час, так і тих, які можуть виникнути у майбутньому.

На порушення взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, поручителем за яким є ОСОБА_4,

у результаті чого станом на 27 травня 2013 року заборгованість позичальника перед банком склала 851 361,29 грн, яку банк просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку та вирішити питання стосовно відшкодування судових витрат.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № 773134/ФЛ у сумі 340 106,22 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 26 лютого 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення

Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада

2013 року задоволено. Скасовано заочне рішення Нікопольського міськрайонного

суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 26 травня 2015 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 22 лютого 2008 року № 773134/ФЛ у сумі 96 711,27 доларів США, що в еквіваленті складає 773 013,18 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено факт неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором боржником ОСОБА_3, а також поручителем ОСОБА_4, що у свою чергу дало право банку вимагати від відповідачів як солідарних боржників дострокового повернення частини позики, сплати процентів та пені.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року залишено без змін.

В апеляційному порядку справа переглядалася в частині задоволення позову

ПАТ «КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_4 як поручителя у солідарному порядку з ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором. В частині відмови у задоволенні позову рішення суду не оскаржувалося, тому відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України 2004 року не переглядалося.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У травні 2016 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра», обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що останній платіж ОСОБА_3 проведено

07 листопада 2008 року, отже, позивач повинен був звернутися з позовом до поручителя протягом шести місяців з дати здійснення останнього чергового платежу, однак позивач звернувся до суду лише у липні 2013 року, тобто з пропуском строку пред'явлення вимоги до поручителя. Також суди при ухваленні рішення у цій справі не врахували правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах

від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14 та від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, чим порушили вимоги частини четвертої статті 559 ЦК України. Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження направлення досудової вимоги поручителю, як того вимагають пункти 2.2, 2.4 договору поруки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а

15 грудня 2016 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу передано Верховному Суду.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надійшло відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_4

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про

відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом

касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим

Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04 квітня

2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу

№ 408/8040/12-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року.

Так, зі змісту оскаржуваного судового рішення у справі, яку передано на Велику Палату, вбачається, що кредитор для захисту свого порушеного права зобов'язаний пред'являти позов до поручителя щоразу не пізніше шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кожним з періодичних платежів, тоді як право вимоги до основного боржника, який відповідає перед кредитором солідарно з поручителем, зберігається у нього протягом загальної позовної давності.

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд виходив із наявності підстави, передбаченої підпунктом 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

У правових позиціях, викладених у постановах Верховного Суду України

від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року № 6-2662цс15 та

від 29 березня 2017 року № 6-3087цс16, вбачається, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються, тобто зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права, кредитор вчиняти не може. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Разом з тим зі змісту статті 541 та частини першої статті 543 ЦК України вбачається, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд до Великої Палати, зазначив, що правова позиція щодо припинення поруки після спливу шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням прямо суперечить положенням законодавства про однаковий обсяг відповідальності боржника і поручителя, тобто втрачається сама сутність солідарної відповідальності боржника і поручителя та порушуються загальні засади цивільного законодавства - справедливість, розумність і добросовісність.

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 182/6290/13-цза позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 26 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 28 грудня 2015 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г.І. Усик