Справа № 740/140/18
Провадження № 2/740/643/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

представника позивача-адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дитини сторін ОСОБА_5, встановлених рішенням Ніжинського міськрайонного суду по справі №740/2780/14, з 800 грн. до 2000 грн. до повноліття дитини, а у разі продовження навчання-до досягнення 23-річного віку; стягнення додаткових витрат у вигляді одноразової виплати у розмірі 11318 грн. 63 коп та щомісячної суми додаткових витрат у розмірі 800 грн. на утримання дитини. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбу і який розірваний згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 04 серпня 2014 року, є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. За рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29 травня 2014 року відповідач є платником аліментів на утримання дитини у розмірі 1 / 6 частки заробітку (доходу), вказаний розмір аліментів, що становить 800 грн. на місяць, не забезпечує поточні потреби дитини. Прожитковий мінімум на дитину збільшився. Позивач працює, але отримує недостатній дохід, якого не вистачає на купівлю продуктів харчування для дитини, одягу, взуття, засобів гігієни, ліків, іграшок, вартість щомісячних покупок становить 2750 грн. в місяць. Дитина відвідує дитячий садочок, середній розмір харчування у якому становить в 2017 році 333 грн. 81 коп, за останні три роки позивачем сплачено-5588 грн. 90 коп. Дитина хворіє, внаслідок чого позивачем витрачено на купівлю лікарських препаратів-5980 грн. 43 коп. Позивачем оплачено дошкільну підготовку дитини, вартість якої становить 6123 грн., на кожного з батьків по 3061 грн. 97 коп. Позивач із дитиною відпочивали та оздоровлювались у Турецькій республіці, базі відпочинку Затока та базі відпочинку «Ковчег», у зв»язку з чим позивачем витрачено 16 960 грн., 8716 грн. 53 коп та 7080 грн. відповідно. Позивач кожного місяця сплачує вартість оренди житла у розмірі 1500 грн., витрачає 400 грн. на заняття дитини в басейні, купує спеціальний одяг для таких занять, оплачує дитячий садочок та харчування у ньому, додатково сплачує витрати на дитячі заходи, св»ята, батьківські збори.

Згідно заяви від 25 січня 2018 року позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, оскільки відповідач працює без укладення трудового договору; стягнути 11318 грн. 63 коп додаткових витрат у вигляді одноразової виплати та щомісячно 800 грн. додаткових витрат.

У відзиві на позов від 26 лютого 2018 року представник відповідача адвокат ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що відповідач постійно сплачує аліменти у призначеному судом розмірі. Позивач обмежує відповідача у спілкуванні з дитиною сторін ОСОБА_5. Відповідач з 2014 року не має постійного місця роботи в Україні і періодично їздить на заробітки до Російської Федерації. Матеріальне становище відповідача не дає змоги сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн.. Відповідач також є платником аліментів на утримання своєї дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оздоровлення у зв»язку з лікуванням ОСОБА_5 позивачем не доведено. 11318 грн. 63 коп та 800 грн., які заявлені позивачем, як додаткові витрати, не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України.

У відповіді на відзив позивач зазначає про те, що відповідач є працездатною особою і не докладає зусиль для пошуку постійного місця роботи та піклування за дитиною, з якою з липня 2014 року повністю перестав спілкуватись.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав позов за вищевикладених обставин.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позов в частині розміру аліментів-1500 грн., в іншій частині позов не визнав з підстав згідно відзиву.

Дослідивши надані сторонами докази суд приходить до слідуючих висновків.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2013 року у справі № 6-143 цс13.

Законодавчо визначений обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України ).

Сторони, які перебували у зареєстрованому шлюбі і який розірваний згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 серпня 2014 року, є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання сторін в м.Ніжині Чернігівської області, фактичне місце проживання позивача разом із дитиною в м.Києві, відповідач є платником аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1 / 6 частки доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 29 травня 2014 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2014 року, яке з 26 червня 2014 року перебуває на примусовому виконанні Відділу ДВС Ніжинського МРУЮ, згідно копії довідки якого від 14 лютого 2018 року розмір сплачених аліментів за лютий місяць 2018 року становить 1000 грн.. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Згідно копії довідки Ніжинського МРВ ДВС від 14 лютого 2018 року відповідач є платником аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 / 4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття згідно виконавчого листа №2-1244 від 02 липня 2009 року, виданого Ніжинським міськрайонним судом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлений у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн..

Розмір аліментів, визначений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2014 року у розмірі 1 / 6 частки доходу не забезпечує ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, належного утримання, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством.

Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, разом з тим останній є фізично здоровою людиною та не позбавлений можливості працевлаштуватися з метою отримання доходу, необхідного для утримання його малолітнього сина ОСОБА_5.

Посилання відповідача у відзиві на відсутність доходів не звільняє останнього від покладеного на нього законом обов'язку утримання дитини.

Дитина у зазначеному віці потребує значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, у зв»язку з чим суд, керуючись інтересами дитини, яка має право на гідний рівень матеріального забезпечення, яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, вважає за можливе змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2014 року на утримання дитини-Вольницького ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 6 частки всіх видів доходу боржника щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з 29 травня 2014 року і до повноліття дитини,-на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 10 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання ОСОБА_5 саме позивачем, і не перевищує розміру відрахувань в порядку ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Частинами 1-3 ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.ст.180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обовязку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей.

За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов»язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах.

Хворобливий стан дитини ОСОБА_5 підтверджується копіями акту про надані медичні послуги від 23 грудня 2017 року, гарантійного талону МЧП «Спектр», довідки АСМ №2 від 14 березня 2017 року, при цьому дитина розвиває свої здібності у басейні, що пов»язано з особливими обставинами, які стосуються розвитку здібностей дитини, і є додатковими витратами в порядку ст.185 СК України. За таких обставин наявні підстави для стягнення 600 грн. додаткових витрат на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відпочинок дитини в Турецькій республіці та базах відпочинку, із врахуванням наданих доказів, не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, оскільки відпочинки були сплановані з власної ініціативи позивача без узгодження із відповідачем, при цьому доказів направлення счаме лікувального закладу стосовно малолітнього ОСОБА_5 не надано, як і не надано доказів перебування останнього на відпочинку, копія рахунку-фактура №008573 від 22 березня 2017 року на суму 16960 грн. 65 коп не містить відомостей про отримувача послуг.

Понесені позивачем витрати на утримання дитини в дитячому садочку, харчування у ньому, св»ята, оплату вимог батьківського комітету,-не є додатковими витратами, і повинні покриватись з аліментів, які сплачуються на утримання ОСОБА_5.

Оренда позивачем житлового приміщення в м.Києві згідно копій договору від 01 листопада 2016 року, 01 листопада 2017 року, не є додатковими витратами в порядку ст.185 СК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із врахуванням викладеного позов підлягає задоволенню в частині зміни розміру аліментів у твердій грошовій сумі-2000 грн., та стягненні 600 грн. додаткових витрат на дитину. Підстави для задоволення інших позовних вимог в судовому засіданні не встановлені.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» 704 грн. 80 коп судового збору в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 червня 2014 року по справі №/740/2380/14 про стягнення із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, пров.Вугільний, 1А, номер і серія паспорта громадянина ОСОБА_8 401128, аліментів на користь ОСОБА_3, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, 3-й мікрорайон,14, кв.25, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на утримання дитини-Вольницького ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 6 частки всіх видів доходу боржника щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з 29 травня 2014 року і до повноліття дитини,-на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 10 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, пров.Вугільний, 1А, номер і серія паспорта громадянина ОСОБА_8 401128, на користь ОСОБА_3, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, 3-й мікрорайон,14, кв.25, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 600 (шістсот) грн. додаткових витрат на дитину- Вольницького ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп судового збору.

Копії повного рішення надіслати учасникам справи протягом двох днів з дня його складення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 30 квітня 2018 року.