Провадження № 2/761/2990/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі Григоренко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 14.06.2016 року відкрито провадження у справі.

Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2016 року здійснено перерозподіл даної справи у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_3

Ухвалою судді Піхур О.В. від 24.10.2016 руку призначено справу до судового розгляду.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15 грудня 2017 року.

У зв'язку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року.

В судовому засіданні 17.04.2018 року судом було постановлено на обговорення питання про направлення цивільної справи за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у зв'язку з тим, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно вимог ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Із позовної заяви вбачається, що, окрім іншого, предметом спірних правовідносин є майнові права та обов'язки, викладені в договорі про іпотечний кредит щодо нерухомого майна, яке знаходиться за межами територіальності Шевченківського району м. Києва (Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Минай, вул. Цвітна, буд. 56).

В пункті 4 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним (п.42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Таким чином, судом встановлено, що дана цивільна справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, суд постановляє ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору нікчемним за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору нікчемним - передати для розгляду за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя