Справа № 559/329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Ходак С.К.,

секретаря судового засідання Федчук А.А.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі із 01.03.2013. На даний час дочка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позов із викладених у ньому обставин.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково із розміром аліментів погоджуються лише в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 01.03.2013 Берегівською сільською радою, актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 (а.с. 5).

У сторін є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 (а.с.4). Дочка мешкає разом з позивачкою.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів на утримання дітей поданий до суду 26 лютого 2018 року.

Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дітей, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Доказів того, що на утриманні відповідача знаходяться інші діти та непрацездатні члени сім'ї, а також доказів щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини, відповідачем, суду не представлено.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов'язок батьків щодо утримання дочки, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень щомісячно починаючи із дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреча: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 900 (дев'ятсот) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2), судовий збір на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень 00 копійок на утримання дитини.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: