АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3076/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Київ

Справа №757/33127/14-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді - доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання Станішевської Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві ДикихОлексія Олександровича

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року, постановлену у складі судді Москаленко К.О. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва,

у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Диких Олексія Олександровича від 22 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49973174, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року представник ПАТ «Укртрансгаз» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Диких О.О. щодо винесення постанови від 22 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні. В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що постанова державного виконавця є незаконною, такою, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19 грудня 2017 року скаргу ПАТ «Укртрансгаз» задоволено, визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві Диких О.О. від 22 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 49973174 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 28 грудня 2015 року Печерським районним судом м.Києва, про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_4 авторської винагороди, збитків від інфляції, процентів та пені.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали до суду апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу скасувати та постановити нову, якою в повному обсязі відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянти посилалась на те, що суд вирішив питання з порушенням норм процесуального права.

В свою чергу Головний державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві Диких О.О. подав апеляційну скаргу, в якій також просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не застосування судом норм, що підлягали застосуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Укртрансгаз» просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на обґрунтованість та законність судового рішення.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання ОСОБА_4, ОСОБА_5, головний державний виконавець Печерського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Диких О.О. не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.1,4), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розганяти справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

ОСОБА_1, ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Укртрансгаз» - Василенко А.О. проти доводів апеляційних скарг заперечувала і просила постановлену судом першої інстанції ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 28 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Диких О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/33127/14-ц, виданого 28 грудня 2015 року Печерським районним судом м.Києва, про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_4 суми у розмірі 925440 грн.37 коп.

Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження встановлено строк для самостійного виконання рішення суду до 4 лютого 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року по справі № 6-1031ск16 зупинено виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду м.Києва від 8 грудня 2015 року до закінчення касаційного провадження.

На виконання вказаної ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року та на підставі заяви ПАТ «Укртрансгаз» від 2 лютого 2016 року, 5 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м.Києві ДикихО.О. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/33127/14-ц до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 липня 2015 року у не скасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення Апеляційного суду м.Києва від 8 грудня 2015 року залишено без змін.

18 березня 2016 року на адресу відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м.Києві надійшла заява ОСОБА_4 про поновлення виконавчого провадження у зв'язку з закінченням касаційного провадження.

На підставі заяви ОСОБА_4, 18 березня 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м.Києві Диких О.О. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження № 49973205 з примусового виконання виконавчого листа № 757/33127/14-ц, якою встановлено строк для самостійного виконання рішення суду - до 18 березня 2016 року включно.

22 березня 2016 року ПАТ «Укртрансгаз» відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» звернулось до ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві з клопотанням про відкладення виконавчих дій.

22 березня 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Диких О.О. винесено постанову про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» виконавчого збору у розмірі 92544 грн.03 коп.

23 березня 2016 року ПАТ «Укртрансгаз» платіжними дорученнями № 6598 та № 6602 самостійно перерахувало заборгованість в розмірі 581202 грн. та 344238 грн.37 коп. по виконавчому провадженню № 49973205, та направило до ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві заяву про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 липня 2015 року.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що кошти ПАТ «Укртрансгаз» були перераховані стягувачу самостійно в дводенний строк з моменту отримання постанови про поновлення виконавчого провадження, державний виконавець в постанові про поновлення виконавчого провадження від 18 березня 2016 року надав боржникові строк для самостійного виконання - до 18 березня 2016 року, тобто без урахування необхідного строку отримання зазначеної постанови, що фактично унеможливлювало виконання боржником рішення суду самостійно в указаний строк. Враховуючи такі обставини, суд дійшов висновку, що дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Диких О.О. щодо винесення постанови про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» виконавчого збору є неправомірними.

Проте, погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Положеннями ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів т інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1,3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діяла на момент вчинення виконавчих дій, у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діяла на момент вчинення виконавчих дій, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Установлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ «Укртраснгаз» на користь ОСОБА_4 суми у розмірі 92544 грн.37 коп. постановою державного виконавця відкрито 28 січня 2016 року і боржнику вказано про необхідність самостійно виконати рішення до 4 лютого 2016 року.

Отже, останнім днем для самостійного виконання боржником рішення суду визначено 4 лютого 2016 року.

З 5 лютого 2016 року по 17 березня 2016 року виконавче провадження було зупинено.

18 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Копія постанови надійшла до ПАТ «Уртрансгаз» цього ж дня, що підтвердила в судовому засіданні представник товариства, а також ця обставина підтверджується штемпелем ПАТ «Укртрансгаз» з вхідним номером 11738 від 18 березня 2016 року , що міститься на супровідному листі державного виконавця (а.с.61).

Боржником рішення суду фактично виконане 23 березня 2016 року.

Враховуючи, що строк для самостійного виконання боржником рішення суду закінчився 4 лютого 2016 року, 18 березня 2016 року (п'ятниця) виконавче провадження було відновлено з вказівкою про необхідність боржнику виконати рішення самостійно в цей же день, про що останньому було відомо, проте 21 березня 2016 року (понеділок) боржник рішення не виконав, а тому початком примусового виконання рішення слід уважати 22 березня 2016 року.

Оскільки положення Закону України «Про виконавче провадження», що діяли на момент вчинення виконавчих дій, пов'язують прийняття державним виконавцем рішення про стягнення виконавчого збору зі спливом строку, наданого для самостійного виконання рішення суду, та не надання боржником у цей строк документального підтвердження повного виконання рішення суду, дії державного виконавця щодо винесення 22 березня 2016 року постанови про стягнення виконавчого збору відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Не підлягає застосуванню у цій справі правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі 6-785цс15, яка полягає у тому, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору, виходячи з наступного.

У справі 6785цс15 особою оскаржувалися дії державного виконавця, які були вчинені у період 2011 року, судами було встановлено, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору винесена до здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, а саме винесення постанови про накладення арешту на майно боржника. Окрім того, боржником було виконано вимоги постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо сплати боргу в повному обсязі, тобто також до вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Виконавче провадження у цій справі було розпочато 28 січня 2016 року, строк, наданий для самостійного виконання рішення суду сплив, боржником у цей строк не надано документального підтвердження повного виконання рішення суду.

Отже, фактичні обставини у цих справах не є тотожними.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону № 191-VIII (191-19) від 12 лютого 2015 року, яка діяла з 5 квітня 2015 року, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Отже, після початку примусового виконання рішення, виконавчий збір підлягає стягненню з боржника незалежно від того чи вчинялися державним виконавцем заходи примусового виконання рішень, а тому висновок суду першої інстанції про те, що кошти ПАТ «Укртрансгаз» були перераховані самостійно не можна вважати таким, що ґрунтується на вимогах закону, оскільки боржник виконав рішення вже після спливу строку, наданого для самостійного виконання.

Саме по собі звернення боржника ПАТ «Укртрансгаз» 22 березня 2016 року до відділу державної виконавчої служби з клопотанням про відкладення виконавчих дій у зв'язку з неможливістю виконати рішення суду у встановлений державним виконавцем строк через отримання копії постанови про відновлення виконавчого провадження 21 березня 2016 року, без доведення цих обставин належними та допустимими доказами, не дає підстав для висновку, що боржник був позбавлений можливості виконати рішення суду до початку його примусового виконання.

Крім того, установлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 березня 2016 року скасовано зупинення виконання рішення суду, копія постанови про відновлення виконавчого провадження отримана ПАТ «Укртрансгаз» 18 березня 2016 року (п'ятниця), 21 березня 2016 року (понеділок) боржник рішення не виконав.

Доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду 21 березня 2016 року представник ПАТ «Укртрансгаз» не надав.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець в постанові про поновлення виконавчого провадження від 18 березня 2016 року надав боржникові строк для самостійного виконання - до 18 березня 2016 року, тобто без урахування необхідного строку отримання зазначеної постанови, що фактично унеможливлювало виконання боржником рішення суду самостійно в указаний строку, не відповідає встановленим обставинам.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м.Києва від 19 грудня 2017 року підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Укртрансгаз», оскільки головний державний виконавець при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Що стосується клопотань ПАТ «Укртрансгаз» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, оскільки вони не є сторонами виконавчого провадження, оскаржувана ПАТ «Укртрансгаз» постанова не зачіпає їх права та інтереси, а також за апеляційною скаргою Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м.Києві ДикихО.О., оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є учасниками справи, що вбачається як зі скарги ПАТ «Укртрансгаз», так і з інших матеріалів справи, зокрема, судових повісток про виклик цих осіб, поданих ними до суду першої інстанції заяв.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, як учасники справи, мають право на оскарження постановленої судом першої інстанції ухвали.

За правилами ст.383 ЦПК України, в редакції чинній на час подачі скарги, аналогічні положення якої містяться у ст.447 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа органу державної виконавчої служби.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ , що містяться в п.5 Постанови від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у ст.3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом.

У даній справі суб'єктом оскарження є головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м.Києві Диких О.О., який виніс постанову про стягнення виконавчого збору, а тому саме йому, дії та рішення якого є предметом розгляду, належить право на оскарження постановленої судом першої інстанції ухвали, що не потребує надання ним довіреності від Печерського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві Диких ОлексіяОлександровича - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року - скасувати.

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Диких Олексія Олександровича від 22 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49973174 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 24 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І.Шкоріна

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова