Пр.№2/756/2289/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу посилаючись на те, що 20.05.2017 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Згідно розписки, позивач надала відповідачу грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США із зобов'язанням повернути по першій вимозі.

18.10.2017 року ОСОБА_2 особисто отримала вимогу, при цьому грошові кошти не повернула, у зв'язку з чим позивач просила стягнути на її користь суму основного боргу у розмірі 2 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 28.11.2017 року становить 53 670 грн. 40 коп., а також понесені судові витрати.

На неодноразові прохання ОСОБА_2 кошти не повертає. Таким чином, позивач просила про задоволення позовних вимог.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 274 ЦПК України, ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надала.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази , встановив наступне.

Згідно розписки від 20.05.2017 року за особистим підписом ОСОБА_2 остання отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США із зобов'язанням повернути по першій вимозі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_2 з вимогою про повернення суми позики, більше того остання отримала дану вимогу 18.10.2017 року, про що свідчить особистий підпис відповідача.

У відповідності з п. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу тощо), або утриматися від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобов'язання.

З огляду на ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, ОСОБА_2 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування факту існуючого боргу перед ОСОБА_1 у розмірі 2 000 доларів США.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 536, 611, 616, 625, 1046, 1047, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (проживає: АДРЕСА_2) суму позики у розмірі 2 000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (проживає: АДРЕСА_2) сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його прголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В.Шевчук