Справа № 712/2859/18
Провадження № 2о/712/79/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона, починаючи з 26.08.1989 року перебувала в шлюбі із ОСОБА_4, актовий запис № 2116.

20 квітня 2015 року її чоловік, ОСОБА_4, помер у віці 48 років.

В порядку спадкування за законом, в строк визначений законодавством нею була подана до державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини померлого чоловіка.

23 серпня 2016 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-3405, згідно якого засвідчено, що вона являється спадкоємцем після смерті чоловіка.

Спадщина, на яку було видане свідоцтво, складалась із: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Черкаси, по вул. Мальовнича (вул. Володарського), 12.

Право власності на вказаний житловий будинок на підставі виданого свідоцтва було зареєстровано за нею 23.08.2016 року.

В той же час, 06.05.2010 року на користь її чоловіка ОСОБА_4 було складено заповіт його батьком ОСОБА_5, згідно якого все майно останній заповідав ОСОБА_4.

14 квітня 2015 року ОСОБА_5 помер у віці 79 років.

Станом на 14.04.2015 року як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 проживали постійно разом за однією адресою, а саме: м. Черкаси, вул. Володарського, 12.

Це підтверджується наступними обставинами. В силу стану здоровя ОСОБА_5 (в тому числі й загострення в подальшому психічних розладів), він потребував постійного догляду, у звязку з чим, починаючи з грудня 2012 року ОСОБА_5 проживав спільно із ї чоловіком ОСОБА_4, нею ОСОБА_1, її дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 а адресою: м. Черкаси, вул.. Володарського, 12, що підтверджується довідкою від 28.02.2018 року № 97 Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Дахнівський».

Її син ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 був визначений особою для догляду за ОСОБА_5 та отримував відповідну допомогу по догляду за інвалідом внаслідок психічного захворювання та перебував постійного догляду. Допомога призначалась в термін з 01.12.2013 року по 30.04.2015 року.

Згідно поквартиного обліку вбачається, що ОСОБА_5 як ОСОБА_4 проживали поряд з нею, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: м. Черкаси, вул. Володарського, 12.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 за адресою: м. Черкаси, вул. Володарського, 12, станом на момент відкриття спадщини, а саме на момент смерті ОСОБА_5 14.04.2015 року.

Заявниця в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, скерували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 26.08.1989 року ОСОБА_1 перебувала в шлюбі із ОСОБА_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 2116.

20 квітня 2015 року ОСОБА_4, помер у віці 48 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.04.2015 року серії І-СР № 259068.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В порядку спадкування за законом, в строк визначений законодавством заявницею була подана заява про прийняття спадщини померлого чоловіка до державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори.

23 серпня 2016 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-3405, згідно якого засвідчено, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_4

Спадщина, на яку було видане свідоцтво, складалась із: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Черкаси, по вул. Мальовнича (вул. Володарського), 12.

Право власності на вказаний житловий будинок на підставі виданого свідоцтва було зареєстровано за ОСОБА_1 23.08.2016 року.

06.05.2010 року на користь її чоловіка ОСОБА_4 було складено заповіт його батьком ОСОБА_5, згідно якого все майно останній заповідав ОСОБА_4.

14 квітня 2015 року ОСОБА_5 помер у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.04.2015 року серії І-СР № 256684.

Станом на 14.04.2015 року як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 проживали постійно разом за однією адресою, а саме: м. Черкаси, вул. Володарського, 12.

Вказаний факт підтверджується тим, що в силу стану здоровя ОСОБА_5 (в тому числі й загострення в подальшому психічних розладів), він потребував постійного догляду, у звязку з чим, починаючи з грудня 2012 року ОСОБА_5 проживав спільно із сином ОСОБА_4, його дружиною ОСОБА_1, то їх дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: м. Черкаси, вул. Володарського, 12, що підтверджується довідкою від 28.02.2018 року № 97 Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Дахнівський».

Син заявниці ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 був визначений особою для догляду за ОСОБА_5 та отримував відповідну допомогу по догляду за інвалідом внаслідок психічного захворювання. Допомога призначалась в термін з 01.12.2013 року по 30.04.2015 року. Вказаний факт підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 26.02.2018 року № 1220.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника щодо встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 за адресою: м. Черкаси, вул. Володарського, 12, станом на момент відкриття спадщини, а саме на момент смерті ОСОБА_5 14.04.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 19, 78-81, 89, 141, 263-265, 293, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 за адресою: м. Черкаси, вул. Володарського, 12, станом на момент відкриття спадщини, а саме на момент смерті ОСОБА_5 14.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Головуючий: