Провадження № 2/761/2920/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та неустойки,

в с т а н о в и в :

В липні 2017р. позивачка ФОП ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки ОСОБА_4, в якому просила суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості у розмірі 5845,0 грн.; неустойку у розмірі 2045,75 грн.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 03 червня 2016р. між сторонами було укладено договір № НЛ0106 (далі по тексту - договір) відповідно до якого позивачка зобов'язувалася надати відповідачці Комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а остання зобов'язувалася прийняти цей Комплекс по догляду, згідно Акту приймання передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Позивачка свої зобов'язання за договором виконала в повному обсязі, проте відповідачка відмовляється сплатити решти суми коштів визначену договором у розмірі 5845,0 грн., а тому позивачка також просила суд стягнути на свою користь неустойку визначену п. 6.5 договору у розмірі 2045,75 грн. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Наголошувала, що відповідачка безпідставно не бажає сплатити всю суму вартості товарів та послуг за договором.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечив, надавши в установленому законом порядку до суду відзив на позов. При цьому звернув увагу суду, що зі сторони позивача мало місце не виконання в повному обсязі, умов договору, оскільки не виконано п. 2.1. - 2.3 договору. А також зазначив, що в позасудовому порядку відповідачка зверталась до позивачки з вимогою, що придбаний нею товар неналежної якості, проте на зазначене звернення позивачка не відреагувала. На думку сторони відповідача розмір неустойки, який просить сторона позивача стягнути на свою користь зі сторони відповідача не відповідає положенням Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 03 червня 2016р. між сторонами було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого позивачка зобов'язувалася надати відповідачці комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а остання зобов'язувалася прийняти цей комплекс по догляду, згідно Акту приймання передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну).

Згідно п. 2.1.-2.4. договору право власності на комплекс по догляду переходить від позивачки до відповідачки після підписання Акта приймання - передачі. При передачі комплексу по догляду. Сторони складають та підписують Акт приймання - передачі згідно переліку № 1 (специфікації) про доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар та послуги в наочній формі, що доводиться до клієнта (відповідачки). Допоміжні супроводжуючі косметологічні послуги, які входять до складу Комплексу по догляду можуть надаватися третьою особою, залученою позивачкою без попереднього погодження з відповідачкою. Зобов'язання позивачки по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження відповідачки згідно Акту приймання - передачі та підписанні даного договору.

Загальна вартість Комплексу по догляду за цим договором складає 13680,0 грн. (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.3., 5.4., 5.6. договору, при оплаті Комплексу по догляду частинами відповідачка в день підписання даного договору вносить на поточний рахунок або в касу позивачки перший платіж в розмірі 3000,0 грн. Залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 10680,0 грн. відповідачка зобов'язана сплатити позивачці рівними платежами у сумі 10680,0 грн. протягом 10 місяців та здійснити повністю розрахунок за Комплекс по догляду не пізніше 03 квітня 2017р.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що станом на 03 квітня 2017р. борг відповідачки за договором становить 5845,0 грн.

В судовому засіданні представник відповідачки не заперечував зазначеної суми заборгованості, проте звертав увагу суду, що позивачкою не були виконані умови договору в повному обсязі, а саме не надано стороні відповідача документи, що підтверджують якість і безпечність придбаного Комплексу по догляду.

Разом з тим, відповідно до Акту приймання передачі до договору від 03 червня 2017р., який було укладено між сторонами, сторони визнали, що позивачка в повному об'ємі надала відповідачці необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про Комплекс по догляду, що забезпечило можливість свідомого і компетентного вибору відповідачки. Комплекс по догляду надано належним чином та в повному об'ємі. Претензій щодо переданого Комплексу по догляду і по виконанню умов договору у відповідачки немає (п. 5, 6, 8 Акту).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідачки суми заборгованості у розмірі 5845,0 грн. підлягають задоволенню.

Також, відповідно до положень п. 6.5 договору, та в силу положень ст. 625 ЦК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки сума неустойки за період часу з 04 квітня по 13 червня 2017р. у розмірі 2045,75 грн.

Доводи сторони відповідача, висловлені у відзиві на позов, що розмір неустойки не відповідає положенням Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», судом оцінюється критично, оскільки преамбулою зазначеного Закону визначено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. 41 Конституції України; ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 10 Загальної декларації прав людини; ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 624, 625, 627, 629, 638 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП. НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_2) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості та неустойки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 5845,0 /п'ять тисяч сорок п'ять/ грн.; неустойку в розмірі 2045 /дві тисячі сорок п'ять/ грн. 75 коп.; судовий збір в розмірі 640,0 /шістсот сорок/ грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 13 квітня 2018р.

Суддя: