Справа № 635/5576/17
Провадження по справі № 2/635/622/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Грищук Р.Р.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (Фермерського) господарства «Явір», Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, та остаточно просить визнати за ним право власності на частку в статутному капіталі Селянського (Фермерського) господарства «Явір» в розмірі 100% в порядку спадкування за законом; визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства розміром 50,0 га, посвідченого державним актом на право постійного користування землею № 000254, в порядку спадкування за законом.

18 квітня 2018 року надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, про забезпечення позову у вказаній цивільній справі шляхом встановлення заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та державним кадастровим реєстраторам, а також всім державним органам, їх посадовим особам та органам місцевого самоврядування вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом або зміну користувачів земельної ділянки площею 50 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Вільхівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належить ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею IV-ХР № 000254 від 20 лютого 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею за № 333.

В обґрунтування зазначеного клопотання представник позивача посилалася на те, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року заборонено вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом або зміну користувачів земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства розміром 50,0 га, посвідченого державним актом на право постійного користування землею № 000254, виданим на імя ОСОБА_4, та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право користування землею за № 333. Однак з публічної кадастрової карти ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Харківській області були прийняті накази про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення: № 1726 СГ від 23.03.2018, № 1703 СГ від 23.03.2018, № 1709 СГ від 23.03.2018, № 1706 СГ від 23.03.2018, № 1724 СГ від 23.03.2018, № 1720 СГ від 23.03.2018, № 1712 СГ від 23.03.2018, № 1723 СГ від 23.03.2018, № 1721 СГ від 23.03.2018, № 1731 СГ від 23.03.2018, № 1730 СГ від 23.03.2018, № 1717 СГ від 23.03.2018, № 1722 СГ від 23.03.2018, № 1715 СГ від 23.03.2018, № 1706 СГ від 23.03.2018, № 1707 СГ від 23.03.2018, № 1719 СГ від 23.03.2018, № 1727 СГ від 23.03.2018, № 1718 СГ від 23.03.2018, № 1716 СГ від 23.03.2018, № 1714 СГ від 23.03.2018, № 1729 СГ від 23.03.2018, 3 1711-СГ від 23.03.2018, та № 1626 СГ від 20.03.18. Зазначені накази стосуються спірної земельної ділянки. Про наявність заборони вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом або зміну користувачів зазначеної земельної ділянки Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області було відомо, оскільки ним була отримана копія такої ухвали, про що зазначає представник ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області у своїх запереченнях. Таким чином, всупереч приписам ухвали від 31 жовтня 2017 року по справі № 635/5576/17,ОСОБА_3 управлінням прийняті накази про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, в наказах зазначено, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню, проходженню державної землевпорядної експертизи (у разі необхідності) та затвердженню, зобовязано ОСОБА_3 управління у Харківському районі та м. Люботин ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області при надходженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки забезпечити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Такі дії ОСОБА_3 управління свідчать про намір передати у власність третім особам земельну ділянку, яка є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства розміром 50,0 га, розташована на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка була надана у постійне користування ОСОБА_5 на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації №486 від 22 листопада 1999 року. Позивачем заявлені вимоги в тому числі щодо визнання за ним права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 17 березня 2003 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року за заявою позивача ОСОБА_1 заборонено вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом або зміну користувачів земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства розміром 50,0 га, посвідченого державним актом на право постійного користування землею № 000254, виданим на ім'я ОСОБА_5, та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право користування землею за №333.

Разом з тим судом встановлено, що після постановлення зазначеної ухвали ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Харківській області були прийняті накази про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які стосуються спірної земельної ділянки, що підтверджується відомостями з Публічної кадастрової карти, наданими представником позивача в обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з листа В.о. начальника ОСОБА_3 управління Держгеокадастру в Харківській області за вих.. ПІ-79/0-73/0/63-18 від 18 квітня 2018 року , ухвала Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року зареєстрована в електронній системі документообігу 13 листопада 2017 року за №Я-30723/0/20-17, однак не прийнята до виконання, оскільки боржником за вказаною ухвалою значиться Селянське (фермерське) господарство «Явір», крім того резолютивна частина зазначеної ухвали суду не містила жодних зобовязань та заборон стосовно ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (Фермерського) господарства «Явір», Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом у якості співвідповідача залучене ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області.

Тобто на даний час ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області є учасником справи.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його задоволення, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також те, що земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства розміром 50,0 га, розташована на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, є предметом спору, крім того, позивачем заявлені вимоги в тому числі щодо визнання за ним права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом, виходячи з принципу обовязковості рішень суду, передбаченого ст. 124 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір і представником позивача надані достатні докази на підтвердження того, що відповідачем ОСОБА_3 Управлінням Харківської області видані накази про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки, суд прийшов до висновку та вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та державним кадастровим реєстраторам, а також всім державним органам, їх посадовим особам та органам місцевого самоврядування вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом або зміну користувачів зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (Фермерського) господарства «Явір», Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та державним кадастровим реєстраторам, а також всім державним органам, їх посадовим особам та органам місцевого самоврядування вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом або зміну користувачів земельної ділянки площею 50 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Вільхівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належить ОСОБА_4 на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею IV-ХР № 000254 від 20 лютого 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею за № 333.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складання судового рішення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає: Україна, 61000, АДРЕСА_1

Боржник: Селянське (Фермерське) господарство «Явір» (), адреса: Україна, 62431, Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка

Боржник: Вільхівська сільська рада Харківського району Харківської області, (), адреса: Україна, 62431, Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.. Центральна,1

Боржник: ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Харківській області (), адреса: Україна, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, підїзд 1, поверх 6,7.

Суддя Т.В.Бобко