НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5284/17
№ 2/183/782/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання на час навчання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення донькою 23 років,

встановив:

в обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 182, 198, 199, 200 СК України позивач зазначає, що має спільну з відповідачем доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач записаний батьком в свідоцтві про народження доньки, що видане 18 жовтня 1999 року Знаменівською сільською Радою Новомосковського району Дніпропетровської області, серія І-КИ № 046704. Донька проживає з позивачем. Відповідач до повноліття доньки 30 вересня 2017 року сплачував аліменти на утримання доньки. Після досягнення повноліття донька є студенткою 3-го курсу денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_4. Навчається на бюджетній основі, повністю знаходиться на утриманні позивача, яка забезпечує доньку продуктами харчування, одягом, грошима на життєво необхідні речі, книги для навчання, дозвілля. Заробіток позивача складає 3265,00 грн. на місяць, без утримань одержує по 2628,32 грн. на місяць. Цих доходів замало для утримання доньки і себе. Позивач зверталась до відповідача з проханням допомоги в утриманні доньки. Відповідач не проти приймати участь в утриманні доньки, але наполягає щоб стягнення з нього проводились за рішенням суду. Місце роботи та його заробітна плата позивачу не відомі.

В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. За заявою наполягала на задоволенні позову, однак не заперечила проти стягнення аліментів в розмірі по 500,00 грн. щомісячно.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Згідно заяви заперечив проти задоволення позову частково. Визнав позов на суму по 500,00 грн. щомісячно, вказуючи, що сплачував аліменти до повноліття доньки в розмірі по 500,00 грн. щомісяця, з 2010 року офіційно не працює, має щомісячний дохід, який становить суму в розмірі по 1000,00 грн. Крім того ОСОБА_3 закінчить навчання в 21 рік, а не в 23 роки.

В судовому засіданні15 січня 2018 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, яка надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність та яка не заперечила проти задоволення позову.

Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/, яка проживає разом із позивачем /а.с.4/ та станом на 26 вересня 2017 року навчається на бюджетній основі на підставі наказу від 10 серпня 2015 року № 55-о на 3 курсі денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_4. Не знаходиться на повному державному утриманні, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2019 року.

Даних про працевлаштування відповідача, його доходи, фізичне здоровя матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, у відповідності до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Доказів на підтвердження негативного стану здоров`я відповідача та третьої особи, матеріального становища відповідача, третьої особи суду не надано. Докази того, що третя особа працевлаштована, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку про потребу третьої особи у матеріальній допомозі та спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу доньці.

Визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного.

Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2).

Водночас, за ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Таким чином, положення ч.2 ст.182 СК України не розповсюджують свою дію на розмір аліментів, який визначається на утримання повнолітньої доньки, сина що продовжують навчання, оскільки повнолітні син або донька не є дітьми в розумінні ст.6 СК України.

При цьому, за ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Однак за ч.ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки позивач просить стягнути аліменти в частці від заробітку, в той час, як доказів працевлаштування відповідача суду не надано, однак і не заперечує проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн., відповідач заперечує проти визначення доходу в частці від заробітку, вказуючи, що не працює і просить визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. суд вважає за можливе задовольнити позов та враховуючи необхідність захисту права особи отримувача аліментів, визначити розмір аліментів саме в твердій грошовій сумі в розмірі, фактично погодженому сторонами.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позову частково.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення третьою особою навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання освіти ОСОБА_3, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання третьої особи до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років.

Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, внаслідок чого позов підлягає задоволенню з 19 жовтня 2017 року.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4; зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП НОМЕР_3) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 в розмірі по 500 (пятсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 19 жовтня 2017 року до закінчення навчання ОСОБА_3 в Дніпропетровському педагогічному коледжі Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_4, тобто до 01 липня 2019 року, а у разі продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку, тобто до 30 вересня 2022 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов