Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2018 Справа №598/1640/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з уточненими позовними вимогами до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, просить солідарно стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.07.2008року в розмірі 66025,44 доларів США, з яких: 41584,09 долари США заборгованість за кредитом, 21495, 29 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 34 992,03 грн. заборгованість по сплаті пені. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачами покладених на них умовами договору кредиту та поруки зобов'язань щодо своєчасної сплати сум кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість і є правові підстави для звернення до суду про стягнення суми заборгованості по кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згідно позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, ОСОБА_2 подано суду письмові пояснення, згідно яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з неї заборгованості, оскільки вважає, що позивачем пропущено строк встановлений ч.4 ст.559 ЦК України пред'явлення вимог до неї як поручителя за кредитним договором.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

09.07.2008року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач-1) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 42 000 доларів США, що на момент укладення договору за курсом НБУ дорівнювало еквіваленту 203 284,20 гривень.

Згідно п.1.3.1. Договору Позичальник прийняв зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50% річних.

Відповідно до п. 1.2.2. Договору Позичальник зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 06 липня 2029року.

Позичальник зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірів 505 доларів США в день сплати ануїтентних платежів.

Відповідно до п.8.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

В якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором про надання споживчого кредиту №0 між AT «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (надалі Відповідач-2) був укладений Договір поруки №1 від 09.07.2008 року.

Відповідно до п.1.2 Договору поруки - Поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору, зокрема: сума основного договору - 42000 доларів США, термін виконання основного зобов'язання - 06.07.2029року, інші умови основного договору.

Згідно з пунктом 1.3 договору поруки Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за всіма зобов'язаннями останнього за Кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору.

Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що відповідальність Поручителя та Позичальника є солідарною.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3. вказаного договору поруки Позивач (Кредитор за договором поруки) має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Відповідача-2 (Поручителя за договором поруки) у випадку невиконання Відповідачем-1 своїх зобов'язань по Кредитному договору, які Відповідач-2 повинен виконати шляхом перерахування відповідної суми заборгованості на рахунок Позивача.

Згідно п. 3.1. Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань Боржника за Основним договором.

Кредитором повністю виконано зобов'язання перед відповідачем ОСОБА_1, який одержав кредит у розмірі 42000 доларів США, однак останній не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним.

Станом на 02.06.2014року загальна заборгованість Відповідача-1 за Кредитним договором становить 66 025,44 доларів США, з яких: 41584,09 долари США заборгованість за кредитом ; 21495, 29 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 34 992,03 грн. заборгованість по сплаті пені.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.07.2008року останній платіж по тілу кредиту був здійснений 31.07.2009року, а по сплаті відсотків 26.12.2013року.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем-1 умов Кредитного договору, 23.06.2014 року Позивач відправив Відповідачу-1, Відповідачу-2, листи-вимоги, згідно з якими Відповідачам було запропоновано виконати свої зобов'язання: сплатити заборгованість поверненню кредиту. Однак, заборгованість по кредиту у встановлений строк Відповідачі не сплатили.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як випливає з кредитного договору, що боржник ОСОБА_1 (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 06.07.2029 року, сплачуючи її частинами (шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 505 доларів США) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Отже, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Дана позиція узгоджується з правовим висновком ВСУ викладеним у справах № № 6-223цс16, 6-272цс16.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з основного боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.07.2008року в розмірі 66025,44 доларів США, з яких: 41584,09 долари США заборгованість за кредитом, 21495, 29 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 34 992,03 грн. заборгованість по сплаті пені. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки судом встановлено, що останній платіж по тілу кредиту був здійснений 31.07.2009року, а по сплаті відсотків 26.12.2013року, Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося з позовом до суду 11.08.2014року, тобто після закінчення пресічного терміну пред'явлення вимог до поручителя ОСОБА_2, таким чином пройшло більше шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням і в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука вважається припиненою.

Згідно ст. 141 ЦПК України в користь позивача із відповідача ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15,16,525, 526, 553, 554, 559, 611, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1, АДРЕСА_1), в користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61050, м. Харків, просп. Московський, буд.60, рахунок 113 в AT "УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, код 09807750) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.07.2008року в розмірі 66025,44 доларів США, з яких: 41584,09 долари США заборгованість за кредитом, 21495, 29 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 34 992,03 грн. заборгованість по сплаті пені, а також 3654грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня виготовлення повного тексту рішення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк