ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів в приміщенні суду цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім»ї Фастівської районної державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Оленівської сільської ради Фастівського району, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року позивач Служба у справах дітей та сім»ї Фастівської районної державної адміністрації звернулася до Фастівського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Оленівської сільської ради Фастівського району, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що ОСОБА_2 є біологічною матір»ю неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_9, а відомості про батьків малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку дітей не виконує, та самоусунулася від них, ніде не працює, вживає алкогольні напої. Окрім того, відповідачка з дітьми не проживає, не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування. На даний час обов'язки по утриманню та вихованню дітей взяла на себе ОСОБА_3, яка забезпечує належний догляд за дітьми, турбується про їхній розвиток, здоров'я та забезпечує їх всім необхідним. Тому, служба звернувся до суду з даним позовом і просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із зазначених підстав підтримала та надала пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, суду пояснила, що вона своїх дітей любить, на даний час покинула вживати алкогольні напої, стала на шлях виправлення. Зазначила, що оскільки перебувала у центрі реабілітації для алко-нарко залежних, діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з червня 2017 року за її заявою стали проживати у громадянки ОСОБА_3, де на даний час і проживають.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Оленівської сільської ради Фастівського району в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Суду пояснив, що ОСОБА_2 своїх материнських обов'язків по відношенню до синів не виконувала, ніде не працювала та зловживала спиртними напоями. У зав'язку із тим, що за дітьми ніхто не доглядав, малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були передані ОСОБА_3, яка доглядає за ними, а неповнолітній ОСОБА_6 залишився проживати разом із матір'ю.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що з червня 2017 року діти ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проживають у неї, вона про них турбується та забезпечує належні умови для їх розвитку. Відповідачка жодного разу дітей не відвідувала, не цікавилася про них, допомоги на їх утримання не надавала.

В судовому засіданні було заслухано думку малолітнього ОСОБА_7, який зазначив, що він із своїм молодшим братом ОСОБА_8, з літа минулого року проживає у «тьоті ОСОБА_12», ходить там до школи. Тітка ОСОБА_12 про них з братом турбується, купляє їм все необхідне. Коли він жив з мамою, вона про них з братом не турбувалася, вживала спиртні напої, дома було брудно та не було, що їсти.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши думку малолітнього ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 30.05.2001 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2.

Між тим, з Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого повторно 26.12.2008 року, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно 15.07.2009 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками записані ОСОБА_20 та ОСОБА_2.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 13.03.2009 року, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьками записані ОСОБА_11 та ОСОБА_2.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося відповідачкою, малолітні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з червня 2017 року проживають з ОСОБА_12 та знаходяться на її утриманні.

Частина 1 ст. 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається з Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 03.11.2017 року, відомості про батьків малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Так, звертаючись до суду з даним позовом сторона позивача посилається на те, що відповідачка ОСОБА_2 передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку дітей не виконує, з дітьми не проживає, не піклується про них, не цікавиться станом їхнього здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їм необхідного харчування, одягу, медичного догляду. Окрім того, ніде не працює та зловживає алкогольними напоями.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи Актів обстеження матеріально-побутових умов за місцем проживання неповнолітніх дітей та матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.09.2017 року та 28.09.2017 року, вбачається, що комісією в складі сільського голови, депутата Оленівської сільської ради та члена виконавчого комітету Оленівської сільської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов сім»ї проживаючої по АДРЕСА_1 ОСОБА_2. При обстежені комісією було виявлено, що ОСОБА_2 є матір'ю 3-х дітей, які проживають разом з нею. Окрім того, з ними за вказаною адресою проживають: ОСОБА_13, який працює в ДП ДГ «Оленівське», ОСОБА_14 який звільнився з місць позбавлення волі та ніде не працює, співмешканець матері ОСОБА_21, який працює на тимчасових заробітках, ОСОБА_22 - пенсіонер та ОСОБА_23, який працює на тимчасових заробітках.

Під час обстеження житла 10.09.2017 року мати була в алкогольному сп'янінні.

Разом з тим, комісією встановлено, що у будинку, в якому проживають діти є три житлові кімнати, кухня та коридор. Санітарний стан будинку незадовільний, повсюди розкиданий брудний одяг, стоїть брудний посуд, підлога дуже брудна (не видно фарби). Одна із кімнат повністю завалена сміттям. У будинку також проживають коти та собаки, тому в ньому завжди стоїть їдкий запах. Меблі знаходяться в розваленому вигляді, постіль та білизна взагалі відсутні, відсутній холодильник. Сім'я малозабезпечена, підсобного господарства не ведуть. Мати ОСОБА_2 ніде не працює, жителі сила постійно бачать її у нетверезому стані. На стан перевірки 28.09.2017 року матері дома не було.

Так, з Клопотання за № 155 від 18.10.2017 року Оленівського сільського голови ОСОБА_4, вбачається, що у зв'язку із вищенаведеними фактами, останній звернувся до Начальника служби у справах дітей, сім»ї та молоді Фастівської РДА Степенко О.Р., із проханням допомогти у вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.

Окрім того, відповідно до Довідки-характеристики від 18.10.2017 року, виданої Оленівською сільською радою Фастівського району Київської області, громадянка ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1. Вдова, має трьох дітей, ніде не працює. Схильна до вживання спиртних напоїв, веде аморальний спосіб життя. Вихованням дітей не займається, умови проживання у дітей антисанітарні. Діти дуже часто голодні та хворіють. За час проживання в с. Оленівка ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Фастівської райдержадміністрації Київської області № 06-21/3543 від 26.10.2017 р. Орган опіки та піклування Фастівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Більш того, з матеріалів справи вбачається та не заперечувалося відповідачкою, що остання притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання нею батьківських обов'язків.

Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі „Савіни проти України„ зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини".

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні достовірно встановлено та не спростовано стороною відповідача, що остання ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно свох синів ОСОБА_24, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, жодним чином участі у їх виконанні та утриманні не приймає, ніякого інтересу до дітей не проявляє, не проявляє до них належної батьківської уваги та турботи, не піклується про стан здоров'я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться їхніми проблемами.

Суд вважає, що стороною позивача доведено, що поведінка ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками.

Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своїх синів.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання синів не надає, хоча повинна та має таку можливість, так як є особою працездатного віку, а тому суд вважає за можливе та за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання синів, у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме 16.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу ст. 169 СК України, яка передбачає, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо перестануть існувати обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 135, 150, 152, 155, 164, 165, 166, 169, 180, 182 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258-259, 265, 268, 273, 354, 430ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання дітей: неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме 16.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Служба у справах дітей та сім»ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, буд. 1, електронна пошта .

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_7, виданий Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 27 березня 2008 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2; адреса проживання: АДРЕСА_1.

Орган опіки та піклування Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області, місцезнаходження: 08525, Київська область, Фастівський район, с. Оленівка, вул. Петровського, буд. 1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія НОМЕР_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_3.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2018 року.

СУДДЯ