Справа № 309/3709/17
Провадження № 2/309/507/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

секретаря судового засідання: Соймик Н.І.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

Орган опіки та піклування Хустської РДА

до

ОСОБА_3,

про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Хустської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до відповідача про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що відповідачка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір»ю малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 З серпня 2016 р.на підставі спеціальної картки обліку факту скоєння насильства в сімї та акту обстеження умов проживання дитини було взято на профілактичний облік служби, як такого що зазнав фізичного насильства в сімї. Відповідно до повідомлення Хустського ВП від 19.07.2016 р. тілесні ушкодження дитині спричинила відповідачка. З часу взяття дитини на профілактичний облік працівниками служби у справах дітей обстежувались умови проживання, проводились профілактичні бесіди з матір'ю про належне виконання нею батьківських обов'язків та недопущення вчинення повторного насильства в сімї. У зв'язку із тим , що мати належним чином виконувала свої батьківські обов'язки щодо дитини на підставі наказу служби у справах дітей дитину було знято з профілактичного обліку. 14.11.2017 р. до Служби у справах дітей надійшло повідомлення про те, що дитина знову зазнала фізичного насилля в сімї. Згідно характеристики виданою Вишківським ДНЗ №1 ОСОБА_5 неодноразово приходив у садочок з синцями, на що відповідачка пояснювала, що дитина вдарилася вдома. Відповідно до пояснення, відібраного дільничним Хустського ВП ГУНП від відповідачки стало відомо, що удари дитині наніс співмешканець матері ОСОБА_6 16.11.2017 р. було вилучено з сімї малолітнього ОСОБА_5 так як існувала загроза його здоров»ю і життю та влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації. Згідно з характеристикою наданою Вишківською селищною радою, ОСОБА_3 характеризується як неврівноважена та схильна до агресії жінка. З приводу її поведінки до виконкому надходили постійні нарікання, як з боку сусідів так і працівників ДНЗ, що стосувались неналежного виховання та утримання нею дітей. Просять суд винести рішення, яким відібрати малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала, посилаючись на наведені в ньому обставини просить суд задоволити позов.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити в задоволенні позову. Суду пояснила, що було декілька разів , що вона та її чоловік били дитину , однак це робилося лише для його виховання. В задоволенні позову просить відмовити

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 суду ствердив, що підстав для відібрання дитини від матері немає, оскільки позивачем не наведено аргументованих доказів, які б давали підстави суду винести рішення на користь позивача. Реальної небезпеки для дитини не існує, відповідач любить свою дитину .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду ствердила, що вона є завідуючою дитсадка смт. Вишково. Декілька разів дитина до садок приходила з явними ознаками побиття. На питання до матері звідки у дитини синці , відповідач стверджувала, що дитину побив її співмешканець ОСОБА_6.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду ствердила, що вона є сімейним лікарем смт. Вишково. Влітку 2016 року був випадок коли відповідач побила дитину мухобійкою , і нею в дитини було діагностовано синці на шиї та голові. У листопада 2017 року її викликали в садок, і нею у малолітнього ОСОБА_5 було виявлено та зафіксовано легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду ствердив, що він працює завідуючим амбулаторією смт. Вишково. Влітку 2016 року він виїзжав додому на огляд ОСОБА_5 . Під час огляду у дитини було виявлено тілесні ушкодження. Також у листопаді 2017 року до нього надійшла інформація про повторне побиття малолітнього ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 являється матір'ю малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

14.11.2017 р. до Служби у справах дітей надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 в черговий раз зазнав фізичного насилля в сімї.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

16.11.2017 р. було вилучено з сімї малолітнього ОСОБА_5 так як існувала загроза його здоров»ю і життю та влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації

На даний час малолітня дитина перебуває в Свалявському реабілітаційному центрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

В судовому засіданні встановлено , що відомості про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_5 внесені відповідно до ст.. 135 ч.1 СК України. Мати відповідача ОСОБА_3 тривалий період часу знаходиться за межами України та не підтримує стосунків з відповідачем , а батько ОСОБА_3 помер. Також в судовому засіданні встановлено , що бабуся та дідусь відповідача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не бажають здійснювати догляд за ОСОБА_5 в разі задоволення позову про відібрання дитини. Сама відповідач з моменту відібрання дитини жодного разу не навідувала дитину у дитячому закладі, що стверджено нею у судовому засіданні.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей, а також висновки викладені в рішеннях ЄСПЛ, зокрема Савіни проти України (Заява N 39948/06), Хазе проти Німеччини (Haase v. Germany), N 11057/02.

Рішеннями Європейського суду з прав людини по справі Савіни проти України (Заява N 39948/06), Страсбург, 18 грудня 2008 року зазначено ... якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу Хазе проти Німеччини (Haase v. Germany), N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. ... У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів (див. згадані вище рішення у справах К. і Т., п. 166; Кутцнера, п. 67, та Мозера, п. 70) і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер.

Згідно висновку органу опіки і піклування Хустської райдержадміністрації № 01-9/107 від 25.01.2018 р. визнано можливим та таким, що не суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрання його від матері ОСОБА_3

Суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідачки, оскільки атмосфера в сім'ї неблагонадійна для дитини, для її розвитку, загрозлива для її здоров'я та життя, враховуючи вік дитини і обставини поведінки відповідачки та її співмешканця, виходячи із інтересів дитини, суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дитини від відповідачки ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89,141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 170 СК України, ст. 9 Конвенції про права дитина від 20.11.1989 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Органу опіки та піклування Хустської районної державної адміністрації - задоволити.

Відібрати від ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення її батьківських прав.

Роз'яснити відповідачу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини ( частина 3 статті 170 Сімейного кодексу України)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі -704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 квітня 2018 року.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: Орос Я.В.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду Орос Я.В.