Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/8/18

Номер провадження: 2/511/204/18

26 квітня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

за участю секретаря - Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить рішенням суду визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 24.02.2017 року.

Вимоги позивача ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 мотивує тим, що позивач, пропустив строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки смерть батька вивела його з рівноваги, він довго з цим почуттям боровся, Покійний батько позивача завжди самостійно займався усім що стосувалося його майна, та дуже негативно ( попри гарні відносини з батьком) сприймав питання стосовно наявності будь-яких документів, бо вважав що такі питання не що інше як бажання отримання його майна та бажання його скорішої смерті. З огляду на цей факт, позивач ніколи не запитував стосовно наявності будь-яких документів на майно та більш того, місцезнаходження яких позивачу було невідоме, а після смерті батька коли він звернувся до нотаріуса, то з'ясувалося, що строк для звернення, передбачений чинним законодавством, вже пропущений, тому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Окрім того причина пропуску строку повязана з обєктивними, непереборними, істинними труднощами для вчинення цих дій, так як поважними при цьому причинами слід визнавати такі, які б з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця який пропустив строк. Таким чином, він пропустив строк для прийняття спадщини, тому звертається до суду.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача до суду надіслала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні, розгляд справи провести за її відсутністю та відсутністю позивача.(а.с.36).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.18). До суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у відсутність його представника та про визнання позовних вимог (а.с.38).

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02 лютого 2002 року померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, про що Відділом реєстрації актів громадянського Стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, 05.02.2002 року було видано свідоцтво про смерть.

24 лютого 2017 року помер батько позивача - ОСОБА_4, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області, 25.02.2017 року було видано свідоцтво про смерть.

На момент смерті батько фактично проживав та був зареєстрований з 06.07.2001 року по день смерті 24.02.2017 рік у АДРЕСА_1, про що підтверджується копіями документів, а саме: копією паспорта ОСОБА_4; копією лікарського свідоцтва про смерть №125 від 25.02.2017 року виданого КУ « Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»; копією довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи, яка видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 01.11.2017 року; копією довідки Житлово-експлуатаційного підприємства Суворовський» №3056 від 01.11.2017 року.

Після смерті батьків, позивач залишився єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців (рідних братів або сестер) немає.

Родинні відносини позивача з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Після смерті батька залишилась тільки земельна ділянка розміром 0,052 га. на підставі наступних правовстановлюючих документів, а саме: Акту про передачу в приватну власність земельної ділянки для ведення садівництва громадянину ОСОБА_4 виданого ОСОБА_2 сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 04.07.2001 року та Державним актом на право приватноївласності на землю серії ОД 20-3123 від 25.09.2001року.

За життя, ОСОБА_4 заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 належить до спадкоємців першої черги і є єдиним спадкоємцем померлого.

Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що: «якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Частиною третьою вказаної статті визначено, що: «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини».

Маючи намір прийняти спадщину, у листопаді 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріусу з проханням розяснити йому порядок отримання спадщини за законом та які документи потрібно надати.

08.11.2017 року, особисто позивачу, нотаріусом було повідомлено у письмовій формі, що було пропущено термін на подачу заяви про прийняття спадщини за законом у встановлений законом шестимісячний строк, з огляду на цей факт, приймати заяву та відкривати спадкову справу нотаріус не буде та наголошує на тому що, для вирішення даного питання необхідно звернутися у судовому порядку.

Позивач зазначає, що на момент відкриття спадщини, він не прийняв спадщину з причини своєї правової необізнаності та не знання про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини у шестимісячний строк, а коли позивач дізнався у нотаріуса про порядок отримання спадщини, то вирішив реалізувати своє процесуальне право із зверненням до суду з відповідним позовом. Разом з тим, значно тривалий час зайняв пошук документів, які б свідчили про наявність спадкового майна та наявність родинних звязків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Стаття 1272 ЦК України встановлює, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Відповідач позов визнав (а.с.38).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, так як позивач проживає постійно за межами Роздільнянського району, Одеської області, в тому числі і на час відкриття спадщини також проживав не за місцем її відкриття, значно тривалий час зайняв пошук документів, які б свідчили про наявність спадкового майна та наявність родинних звязків.

Такі обставини, як те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також приймає до уваги фактичні обставини справи.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ільхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Положеннями книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є.

Пропуск строку на прийняття спадщини хоча і є значним, проте позивач, будучи спадкоємцем за законом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини, яка станом на час розгляду справи від умерлого не визнана, не вчинив обов'язкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття, інші спадкоємці, які б здійснили дії по прийняттю спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_4 - відсутні, відповідач згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм Європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а й справедливості.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України (в новій редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), ч. 3 ст.1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк - три місяці для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, померлого 24 лютого 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Іванова