Справа № 474/637/16-ц
Провадження № 2-во/474/8/18
УХВАЛА

про виправлення описки у рішенні суду та виконавчому листі

17.04.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про виправлення описки у рішенні суду та виконавчому листі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 072 грн. 32 коп., -

встановив:

04.04.2018р. до Врадіївського районного суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі - заявник), в якому останній просить виправити описку у виконавчому листі та рішенні по цивільній справі № 474/637/16-ц, провадження № 2/474/242/2016, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 23.12.2016р. Врадіївський районний суд Миколаївської області видав виконавчий лист, у якому була допущена описка, а саме невірно вказано прізвище, ім'я та по-батькові боржника, що є перешкодою для пред'явлення виконавчого листа до виконання. При чому, з тексту заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що на думку заявника, описка стосується зазначення по-батькові відповідача, а саме має бути зазначено Георгіївна, а не Жоржівна.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення на електронну пошту заявника судової повістки та ухвали суду від 05.04.2018р. про призначення справи до судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. При цьому в заяві про виправлення описки представник заявника просив розглядати справу за його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак 17.04.2018р. звернулася до суду із заявою, в якій заперечує проти виправлення описки вказуючи, що згідно паспорта громадянина України серії ЕР № 411455, виданого 20.01.2011р., вона є ОСОБА_1, просить розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, згідно ч. 2 ст. 269 та ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка учасників справи належним чином повідомлених про час, дату і місце судового розгляду не перешкоджає розгляду заяви про виправлення описки в рішенні суду та виконавчому листі, а також враховуючи закінчення строків розгляду вказаних витань, передбачених ч. 3 ст. 269 та ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі вказаних осіб на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали заяви про виправлення описки та матеріали цивільної справи № 474/637/16-ц, судом встановлено наступне.

15.09.2016р. заявник звернувся до Врадіївського районного суду Миколаївської області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 072 грн. 32 коп. Ухвалою суду від 22.09.2016р. відкрито провадження у цивільній справі № 474/637/16-ц та призначено розгляд справи по суті.

29.09.2016р. від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява, в якій остання вказує про невідповідність паспортних даних щодо зазначення по-батькові, та просить стягувати з неї кредитну заборгованість як з ОСОБА_1. До заяви додано копію паспорта серії ЕР № 411455, виданий 20.07.2011р. Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області.

30.09.2016р. позивач до початку розгляду справи по суті надіслав на адресу суду уточнену позовну заяву, в якій уточнив ім'я відповідача, зазначивши відповідачем ОСОБА_1. До заяви додано копію паспорта серії ЕР № 411455, виданий 20.07.2011р. Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області.

30.09.2016р. судом винесено рішення про задоволення позову заявника до ОСОБА_1, яке набрало законної сили 11.10.2016р., та на виконання якого 23.12.2016р. виданий виконавчий лист.

У вищевказаному рішенні судом зокрема встановлено, що з матеріалів справи, наданих сторонами заяв та доказів вбачається про укладення кредитного договору б/н від 16.01.2007р. ОСОБА_2 (копія паспорта серії ЕО № 040308, виданий 03.01.1996р. Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області), яка в подальшому змінила своє по-батькові з Георгіївна на Жоржівна (копія паспорта серії ЕР № 411455, виданий 20.07.2011р. Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області), та те, що вказані обставини визнаються сторонами, а також підтверджуються належними та допустимими доказами, а відтак відповідачем по справі є ОСОБА_1.

Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, ст.ст. 76-89 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достовірності та достатності, обов'язок доказування і подачі доказів, а також підстави звільнення від доказування, порядок подачі доказів, витребування доказів та оцінки доказів.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, з комплексного аналізу вищевказаних приписів ЦПК України слідує, що на учасника справи, який звертається до суду із заявою про виправлення описки у рішенні суду та виправлення помилки у виконавчому листі, покладається обов'язок щодо обґрунтування своїх вимог та підтвердження останніх належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

З метою об'єктивності, всебічності та повноти судового розгляду, судом ухвалою від 05.04.2018р., яку заявник отримав завчасно 12.04.2018р., запропоновано заявнику надати суду до 17.04.2018р. письмові обґрунтування вимог заяви з урахуванням уточненої позовної заяви, за підписом представника ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_3, зареєстрованої в канцелярії суду 30.09.2016р. за № 3969, в якій останній просив стягнути заборгованість саме з ОСОБА_1.

Однак, в порушення приписів ст.ст. 12, 13, 76-89 ЦПК України, заявник проігнорував ухвалу суду від 05.04.2018р. та не надав жодного обґрунтування своїх вимог чи доказів на підтвердження останніх, при чому вказані докази також не були додані і до заяви про виправлення описки. До заяви про виправлення описки подано лише оригінал виконавчого листа та довіреність представника.

Крім того, слід наголосити на тому, що в заяві про виправлення описки представник заявника фактично зазначає про допущення помилки під час оформлення виконавчого листа, однак жодним чином не обумовлює в чому саме полягає помилка, в якій частині виконавчий лист не відповідає судовому рішенню, на виконання якого він виданий, в тому числі, щодо зазначення прізвища, ім'я та по-батькові боржника.

Просячи виправити описку у судовому рішенні представник заявника жодним чином не обґрунтовує свою заяву в цій частині, при цьому не вірно зазначає норму ЦПК України, яка регулює порядок вчинення вказаної процесуальної дії.

Таким чином з досліджених матеріалів заяви про виправлення описки та матеріалів цивільної справи № 474/637/16-ц вбачається, що вимоги заявника про виправлення описки у рішенні суду та виконавчому листі є безпідставними, необґрунтованим, а відтак не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 211, 247, 259, 260, 269, 432 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про виправлення описки у рішенні суду від 30.09.2016р. та виконавчому листі, виданого 23.12.2016р. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 072 грн. 32 коп. - відмовити.

Копію ухвали направити ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ф.Г. Сокол