Справа № 305/773/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 квітня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Пилип Й.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 11 жовтня 2016 року у справі №305/773/16-ц (Головуючий: Тулик І.І.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Діловецької сільської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення, мотивуючи тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності серії САС №048021, виданого 24 листопада 2009 року виконавчим комітетом Діловецької сільської ради, Рахівського району в цілій частині належить на праві приватної власності житловий будинок №52 по вул.Л.Українки в с.Ділове, Рахівського району. Будівництво даного нерухомого майна було дозволено у липні 1969 року у відповідності до свідоцтва №10 на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, виданого 07 липня 1969 року виконавчим комітетом Рахівської районної ради, Закарпатської області. Під будівництво житлового будинку на підставі рішення загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Нове життя» №30 від 22 березня 1969 року була відведена за цільовим призначенням земельна ділянка загальною площею 0,07 га. Відповідно до плану забудови присадибної ділянки, виготовленого та погодженого в 1969 році районним архітектором, остання являє собою ділянку прямокутної форми шириною 11 м. погонних та довжиною 63 метри погонних. Житловий будинок розташований на відстані 17 м. від дороги загального користування, на відстані 2 м. з південної сторони від межі суміжної земельної ділянки, що належить ОСОБА_2, мешканцю с.Ділове, вул.Л.Українки, 37, Рахівського району, Закарпатської області (на час виготовлення документації ОСОБА_3, батькові відповідача) та на відстані 1 м. від північної сторони.

07 травня 2009 року 23 сесія 5-го скликання Діловецької сільської ради, Рахівського району прийняла рішення «Про встановлення меж (граничних ліній) між дворогосподарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_4І.», яким було вирішено встановити межу (граничну лінію) між їхніми дворогосподарствами. При цьому, при встановленні межі між суміжними дворогосподарствами, зі сторони гр.ОСОБА_2, землевпорядною службою Діловецької сільської ради, Рахівського району було вчинено відступ в бік її дворогосподарства шириною 2,75 м. та довжиною 19,79 м., внаслідок чого площа земельної ділянки, яка виділена їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зменшилася на 54,42 кв.м.. Відновити до попереднього стану земельну ділянку, який існував до порушення її прав землекористування, як земельною ділянкою, виділеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, як посадові особи Діловецької сільської ради так і відповідач ОСОБА_2 безпідставно відмовляються.

Вважає, дії відповідачів незаконними, такими, що не базуються на правових нормах, оскільки згоди на вилучення від неї частини земельної ділянки вона не надавала. Незаконним вилученням частини земельної ділянки та зменшення її площі спричинило позивачу ряд незручностей, в тому числі, неможливості вільного повного та безперешкодного користування нерухомістю, оскільки загороджено підхід до її житлового будинку. Крім того, актом обстеження земельної ділянки №7, складеного 16 листопада 2009 року державним інспектором управління з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області встановлено, що межові знаки присадибної земельної ділянки, користувачем якої вона являється, не співпадають із планом забудови будівельного паспорта. Однак, посилання контролюючого органу на те, що ОСОБА_2 правомірно користується земельною ділянкою, в розміри якої входить і частина її присадибної ділянки, є необґрунтованим та безпідставним у звязку із тим, що вилучення від неї частини земельної ділянки проведено із порушенням норм земельного законодавства України, а рішення сесії органу місцевого самоврядування та правовстановлюючий документ на земельну ділянку є предметом судового спору в силу їх незаконності. Також зазначає, що відомості, внесені до акту обстеження земельної ділянки №7 від 16 листопада 2009 року, згідно яких ОСОБА_2 являється належним землекористувачем відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯВ №434819 від 17 липня 2009 року, виданого Діловецькою сільською радою, Рахівського району, на даний час у звязку із скасуванням даного правовстановлюючого документу, не мають належної доказової сили.

На підставі наведеного, позивач просила рішення 23 сесії 5 скликання Діловецької сільської ради, Рахівського району від 07 травня 2009 року «Про встановлення меж (граничних ліній) між дворогосподарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_4І.», за якими було встановлено межу (граничну лінію) між дворогосподарством громадянки ОСОБА_2, с.Ділове, вул.Л.Українки, 37, Рахівського району та суміжним дворогосподарством громадянки ОСОБА_1, с.Ділове, вул.Л.Українки, 52, Рахівського району, згідно додатку визнати незаконним та скасувати, відновити стан земельної ділянки площею 700 кв.м. відведеної ОСОБА_4 за рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Нове життя» №30 від 22 березня 1969 року, затвердженим рішенням №164 від 27 червня 1969 року виконавчого комітету Рахівської районної ради, Закарпатської області, який існував до порушення права, шляхом зобовязання Діловецької сільської ради Рахівського району встановити межу між суміжними земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до плану забудови земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Рахівського районного суду від 11 жовтня 2016 року у позові ОСОБА_1 відмовити.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні. Судом першої інстанції не взято належним чином та не надано відповідної правової оцінки плану забудови присадибної земельної ділянки, згідно якого присадибна земельна ділянка являє собою ділянку прямокутної форми, шириною 11 м., довжиною 63 м., а сам житловий будинок розташований 2 м. із західної сторони від межі суміжної земельної ділянки, що належить ОСОБА_2, мешк.: с.Ділове, вул.Л.Українки, 37 та на відстані 1 м. зі східної сторони. Суд не аргументував законність встановлення межі між суміжними дворогосподарствами з боку гр.ОСОБА_2, землевпорядною службою Діловецької сільської ради, Рахівського району, саме таким чином, внаслідок чого було вчинено відступ в бік дворогосподарства позивача шириною 2,75 м. та довжиною 19,79 м.. Судом не взято до уваги факт вилучення земельної ділянки у позивача розміром 54,5 кв.м. і захист права власності (землекористування однієї особи не може бути проведений через порушення права власності) користування іншої особи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційні скарзі, представника Діловецької сільської ради ОСОБА_5 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_6, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Стаття 81 ЗК України передбачає підстави набуття права власності громадян України на земельні ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Встановлено, що забудовником згідно свідоцтва №10 від 07 липня 1969 року на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, будинку розташованого в с.Ділове, Рахівського району є ОСОБА_4 і земельна ділянка під забудову площею 0,07 га виділена на підставі рішення загальних зборів колгоспників ім.«Нове життя».

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25005425 від 11 січня 2010 року домоволодіння №52 по вул.Л.Українки в с.Ділове знаходиться у приватній власності ОСОБА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що Діловецька сільська рада Рахівського району, виходячи зі схеми встановлення межі, яка була погоджена в 1969 році, за якою межова лінія дворогосподарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлена на віддалі 1,5 метрів від житлового будинку ОСОБА_2 винесла рішення, яким встановила межові лінії між дворогосподарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в тому ж порядку і на такій відстані, які були встановлені в 1969 році.

По даній справі за клопотанням ОСОБА_1 ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2016 року призначена судова земельно-технічна експертиза і згідно висновку від 20 жовтня 2017 року встановлено, що при співставленні плану земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні гр.ОСОБА_4 виготовленого спеціалістами ТзОВ «Моя земля» та земельної ділянки, яка відображена в Плані забудови 1969 року, можна стверджувати, що земельна ділянка, яка знаходиться у фактичному користуванні гр.ОСОБА_4 не відповідає земельній ділянці відображеній у Плані забудови від 07.06.1969 року за конфігурацією, лінійними розмірами та площею, та має: збільшення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні будинковолодіння, №52 по вул.Л.Українки, с.Ділове, Рахівського району, Закарпатської області ОСОБА_1, після встановлення на підстав рішення 23 сесії 5-го скликання Діловецької сільської ради межі (граничної лінії) між дворогосподарствами №54 по вул.Л.Українки в с.Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, а саме: від точки 5 до точки 7, площею 12,9 кв.м..

Із висновком даної експертизи не погодилася ОСОБА_1 і судовою колегією їй розяснювалося право на проведення повторної або додаткової експертизи від проведення якої позивач відмовилася.

Разом з тим, ОСОБА_1 не доведено та не спростовано вищевказаний висновок експертизи, що прийняття рішенням Діловецької сільської ради про встановлення меж між дворогосподарствами порушуються право позивача користування земельної ділянкою та має місце вилучення частини земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні без її згоди на підставі оспорюваного рішення.

Рішення суду є законним на обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2018 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_7