Справа № 591/6557/17
Провадження № 2/591/620/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Бурда Б.В.

за участю секретаря - Сітало Я.В..

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу 591/6557/17 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_2) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона та відповідач у добровільному порядку не можуть досягнути згоди з приводу участі відповідача в утриманні дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн. щомісячно.

У даній справі 23.11.2017 року відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду на 18.01.2018 року. У звязку зі змінами процесуального закону, за клопотанням сторін, 18.01.2018 року судом проведене підготовче засідання.

Відповідачем поданий відзив на позов в якому, останній не заперечуючи свого обовязку з утримання дитини зазначив, що аліменти в розмірі визначеному позивачем він сплачувати не має можливості. Зазначив, що працює офіційно та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць. Також зазначає, що позивач працює за кордоном, отримує великій дохід та купує коштовні речі, а тому, на його думку, має можливість самостійно утримувати доньку.

В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали.

Позивач також пояснила, що після розірвання шлюбу донька залишилася жити з нею. В середньому вона витрачає на утримання дитини 6000 грн. на місяць. Відповідач раніше сплачував аліменти добровільно в сумі 2500 грн., а потім став сплачувати по 1500 грн. При цьому, окрім аліментів, відповідач не несе участі в інших витратах на дитину. Пояснила, що вона усіляко намагається зберегти рівень життя дитини на тому рівні, який дитина мали у період її та відповідача спільного проживання.

Відповідач та його представник позов визнали частково та зазначили, що позивач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць.

Відповідач також пояснив, що офіційно працює, а також допомагає батьку у його бізнесі. Раніше він сплачував аліменти в розмірі 2500 грн., й зараз готовий сплачувати таку суму, в разі коли позивач припинить виїздить на заробітку та буде постійно мешкати з донькою та займатися дитиною. Пояснив, що його місячний дохід складає 4500-5000 грн.

Він не отримує кошти з осіб, зареєстрованих у його квартири, власником якої він є. У вказаній квартирі він мешкає один.

Представник відповідача також пояснив, що позивач має достатній дохід для самостійного утримання дитини. Аліменти, які сплачує відповідач добровільно в сумі 1500 грн. є достатньою.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що у позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після розірвання шлюбу сторін залишилася проживати разом з позивачем та перебуває на утриманні позивача. Зазначені факти підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 та поясненнями сторін у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вимогами ч.1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає аліменти у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ст.191 СК України).

У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача суд враховує те, що відповідач є власником квартири, яку використовує для власного проживання та здає у найм.

Факт здачі вказаного майна у найм підтверджується довідками про склад осіб зареєстрованих у квартирі з позначками про реєстрацію у квартирі понад 70 осіб, які є іноземцями, із позначкою що вказані особи зареєстровані як піднаймачі.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки (а.с. 27) він працює в ПМП «Тара» на посаді директора та отримує заробітну плату. Крім того, у судовому засіданні відповідач пояснив, що також працює неофіційно та допомагає своєму батьку у його бізнесі з деревообробки в ПВКМП «Фенікс».

Також суд враховує те, що у судовому засіданні сам відповідач зазначив, що раніше сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі 2500 грн. та має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі.

З пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що вона є матірю позивача. Донька в даний час перебуває на Кіпрі останні два місяці. Донька офіційно працю за кордон. У період відсутності матері, онука живе з нею. Відповідач сплачує щомісячно 1500 грн. аліментів на картку позивача. Банківська картка у неї та вона може нею користуватися. Відповідач забирає дитину та йому ніяких перешкод не чинять. Раніше відповідач платив по 2500 грн., а потім сказав що дає достатньої та став з листопада 2016 року платити по 1500 грн. У її другої доньки є довіреність від матері для вирішення питань, повязаних з дитиною. Дитину утримується з рахунок коштів, що висилає матір, надає батько, їх з чоловіком коштів, а також допомагає її друга донька. Дитина займається у гуртку вокалу - місячно плата 100 грн., гімнастика місячна плата 150 грн, зайняття англійською мовою раз на тиждень -100 грн. В місяць на утримання дитину витрачається до 4000 грн., а коли придбавають речі більше. Всі речі купує матір дитини. З одягу відповідач нічого не купує, лише іграшки на свята.

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що вона є матірю відповідача. Відповідач кожну неділю забирає дитину на два дня. Займається з нею, купує речі та книжки. Малює з дитиною, читає з нею. Зі слів онуки, позивач десь на Кіпрі на заробітках. Дитина мешкає з бабусею (матірю позивача), яка займається дитиною. Дитина доглянута добре. У відповідача є приватний бізнес, але не дуже вдалий. Раніше син давав відповідачу 2500 грн. в місяць, а потім став давати по 1500 грн. Онука займається гімнастикою та англійською мовою з репетитором. Син возить дитину у лікарню.

Також суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що відповідач отримує надвеликі доходи та може самостійно утримувати доньку, оскільки, на думку суду, розмір доходу позивача не є тією обставиною, що підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з батька дитини, який мешкає окремо від доньки.

Судом встановлено, що відповідач має лише одну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, яку відповідач відповідно до закону також має утримувати.

З пояснень сторін у судовому засіданні, судом встановлено, що у період коли сторони проживали спільно, батьками були створені належні умови проживання дитини. Позивач зазначила, що вона навіть не знала про рівень доходу чоловіка, оскільки він про це не повідомляв і це було неважливе.

Суд зазначає, що розлучення батьків не має впливати на рівень життя дитини та умови її проживання. Рівень та спосіб життя дитини має відповідати, з урахуванням вікових потреб дитини та принципу розумності, рівню життя її батьків.

З огляду на наведене суд вважає, що з урахуванням сімейного та майнового стану відповідача, останній має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дитини . Суд вважає за необхідне визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць, оскільки саме такій розмір, з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму, способу життя дитини, що був створений сторонами, рівного з батьком обовязку матері утримувати дитину, зможе забезпечити належні умовити утримання та проживання дитини.

За наведених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову.

Також, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. від сплати якого позивач звільнена за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 200, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1) задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно до її повноліття, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_1 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_1), починаючи стягнення з 15 листопада 2017 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП: НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 24 квітня 2018 року.

Суддя