РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/349/18

номер провадження 2/201/1029/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12 січня 2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 25 квітня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 211. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2018 року указана цивільна справа передана судді Ходаківському М.П.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

До суду 26 січня 2018 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою судді від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач надав до суду заяву, у якій просить розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач також надала до суду заяву та письмові пояснення, в яких просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила суд розподілити судові витрати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 25 квітня 2009 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 211. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні позову та розгляді справи і це підтверджено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Розглянувши заяву відповідача про розподіл судових витрат відповідно до чинного законодавства, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, оскільки її зміст не суперечить положенням закону.

Керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, ст. ст. 13, 76-78, 81, 141, 200, 263 - 265 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, який народився 08 серпня 1973 року, та ОСОБА_2, яка народилася 10 серпня 1985 року, який був зареєстрований 25 квітня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 211, розірвати.

Повернути ОСОБА_1 (85483, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) з Державного бюджету України 50% судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 704 грн. 80 коп., сплаченого через ПАТ КБ «Приватбанк» згідно із квитанцією № 0.0.936722276.1 від 12 січня 2018 року у цивільній справі №201/349/18 (провадження № 2/201/1029/2018) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2018 року.

Суддя М.П. Ходаківський