Справа № 456/3891/17
Провадження № 2/456/500/2018
РІШЕННЯ

іменем України

11 квітня 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2014 року на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів його заробітку на тверду грошову суму 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року з позивача на користь відповідача стягують аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Позивач щомісячно сплачував аліменти, які стягували з його грошового забезпечення на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, оскільки працював на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області та офіційно отримував заробітну плату, якої було достатньо для того, щоб утримувати не лише себе, але й неповнолітню дитину. Однак, 31 березня 2017 року позивача було звільнено з Національної поліції і з цього часу по сьогоднішній день позивач ніде не працює иа не отримує будь-яких доходів і заробітку.

11 червня 2016 року позивач уклав повторно шлюб з ОСОБА_4, від якого у них народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач також допомагає бабі ОСОБА_6, яка хворіє та потребує догляду та лікування. Крім цього, позивач допомагає своїй матері, оскільки батько помер у 2010 році, а також сестрі, яка навчається на третьому курсі денної форми навчання юридичного факультету Європейського університету, що також ускладнює його матеріальне становище. Перераховані обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище, а тому звернувся з даним позовом до суду

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, однак заявила клопотання про розгляд справи без її участі, позов заперечила, покликаючись на те, що твердження позивача є неправдивими, надуманими та такими, що не відповідають дійсності.Баба позивача ОСОБА_6 являється пенсіонером, отримує пенсію по досягнення пенсійного віку та має двох працюючих доньок. Мама позивача працює медсестрою, отримує заробітну платню та проживає разом із бабою позивача в с. Подорожнє, Жидачівського району, Львівської області. Сестра позивача отримує пенсію після смерті батька з Російської Федерації.Родичі позивача являються самодостатніми людьми, отримують пенсію та заробітну платню, а позивач не предявив до суду жодного доказу, що саме ним надається необхідна допомога його родичам. Розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача становить 1/4 частини від всіх видів заробітку позивача, що є середнім розміром аліментів, які стягуються на одну дитину. Крім того, в позивача не погіршились, а навіть покращився майновий стан, оскільки у позивача є дружина, яка працює, позивач являється здоровою людиною і може працювати на будь-якій роботі і утримувати свого малолітнього сина. У відповідача погіршився майновий стан, оскільки її шлюб було розірвано і у неї на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, яких утримує самостійно, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.01.2014 року і до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилаючись на погіршення свого матеріального становища зазначав, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням Стрийського міськрайонного суду від 24.02.2014 року, оскільки він звільнений з Національної поліції, що підтверджується наказом №275 о/с від 31.03.2017 року виданого ГУ НП у Львівській області, одружився, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №262477 від 11.06.2016 року, від другого шлюбу має дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №511100 від 25.10.2016 року. Крім цього, допомагає бабці яка потребує догляду та ліків, допомагає мамі, а також сестрі яка навчається у вищому навчальному закладі.

Проте жоден із вищеперелічених доказів не можуть підтверджувати звільнення позивача від обовязку утримувати свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі позивач не надав. Звільнення з Національної поліції не свідчить про отримання позивачем інших доходів. Також, інших аліментних платежів позивач не має, стан

здоров'я у нього добрий, оскільки ним не надано доказів протилежного. Бабця позивача являється пенсіонером та отримує пенсію по досягнення пенсійного віку. Сестра ОСОБА_9 навчається на контрактній основі та отримує стипендію. Про те, що утримує маму, позивач доказів не представив.

Судом встановлено, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2017 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, після чого у відповідача на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, яких вона утримує самостійно. Неповнолітній ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад №12, за що відповідач за один день перебування сплачує 21,20 грн., що підтверджується, довідкою №5 від 12.02.2018 року виданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин, беручи до уваги положення ст. 192 СК України, враховуючи, що позивач не довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина та зважаючи на ту обставину, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дитини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів.

Головуючий-суддя ОСОБА_11