Справа № 496/3668/17
Провадження № 2/496/49/18
12 квітня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
при секретарі Дигуляр А.С.,
позивача ОСОБА_1 Л,В.,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,-
Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 19, 25, 26, 28, 30).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи
Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 червня 2014 року водій ОСОБА_3, керуючи автобусом «Ікарус 256» держномер ВН8739ЕІ, рухаючись з боку с. Градениці Біляївського району Одеської області в напрямку м. Одеса на одній з ділянок автобусної зупинки перед початком руху застосував неправильні методи управління, які виразилися у недбалому ставленні до виконання покладених на нього обовязків водія, а саме: перед початком руху не переконався у повному зачиненні вхідних передніх автоматичних дверей та почав рух. В результаті такої неправомірної бездіяльності водія позивач випала з вказаного автобусу, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани мяких тканин правого стегна, правої гомілки, забої та синці мяких тканин обличчя, лобової області, тулуба, кінцівок, крайового перелому правого наколінника, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 272 від 20 серпня 2014 року були віднесені до категорії середньої тяжкості. Факт вини водія підтверджується матеріалами справи та вироком Біляївського районного суду від 15 травня 2015 року в кримінальній справі № 496/1735/15-к. Згідно судового вироку по даній справі відповідача визнано винним у вчиненні дорожньої аварії та до нього застосовано покарання у вигляді накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. без застосування додаткових стягнень. (а.с. 5).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 вересня 2017 року на користь позивача з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 86309,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 4000 грн. (а.с. 6-7).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Позивач вважає, що розмір моральної шкоди у розмірі 4000 грн. є занадто малим, оскільки за вини відповідача їй було завдано також шкоди, яка виражається у фізичному болю та душевних стражданнях, завданих пошкодженням здоровя, і для відновлення здоровя вона витратила багато часу та сил.

Вказане підтверджується випискою № 13698 із медичної картки стаціонарного хворого КУ «ООКЛ», випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 399 хірургічного відділення медичного дому «Одрекс», випискою № 2991 з медичної картки амбулаторного хворого КЗ «Біляївська ЦРЛ».

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Також, у відповідності із ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає в душевних та фізичних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням здоровя. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно тієї ж статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Беручі до уваги усі обставини справи, надані докази, суд вважає розмір моральної шкоди заявлений позивачкою співмірним з нанесеною їй шкодою, вважає наявність у неї моральних страждань доведеною.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, враховуючи пережитий емоційний стрес позивача, зокрема пов'язаний із обставинами вчинення відносно позивача злочину, який суттєво негативно вплинув на стан здоровя з відповідними наслідками, що однозначно вплинуло на зміну звичного способу життя, в силу чого, враховуючи вимоги розумності та справедливості, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

Позов ОСОБА_1 (місцепроживання: 67642, Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Чапаєва, 57) до ОСОБА_3 (місцепроживання: 67640, Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Миру, 25) про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину у сумі 26000,00 (двадцять шість тисяч гривень, 00 коп.) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (місцепроживання: 67640, Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Миру, 25) на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: 67642, Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Чапаєва, 57) моральну шкоду, завдану внаслідок злочину у сумі 26000,00 (двадцять шість тисяч гривень, 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Буран В.М.

12 квітня 2018 року