ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.04.2018 Справа №607/7222/18

27 квітня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Черніцька І.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору № 13339 про поставку товару від 18.11.2016 року.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18 листопада 2016 року між ТОВ «Євро Аква» та субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 був укладений договір про поставку товару . На виконання умов договору позивачем було поставлено ФОП ОСОБА_2 товар на суму 13 094,90 грн. Відповідач своїх обовязків по оплаті товару не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.

Посилаючись на наведене, просить стягнути борг за договором, а також пеню, проценти та інфляційні втрати за невиконання зобовязання.

Розглянувши матеріали позову, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України( в редакції від 15.12.2017 року), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

В силу вимог ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст. 55 даного Кодексу, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є юридичні особи та громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 163 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Встановлено, що 18 листопада 2016 року між двома субєтами господарювання ТОВ «Євро Аква» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг вартісного характеру.

Предметом спору є відносини між ТОВ «Євро Аква» та ОСОБА_1 з приводу неналежного виконання договору у господарській діяльності.

Таким чином, суд вважає, що даний спір виник з приводу виконання правочину у господарській діяльності, який в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК, незалежно від субєктного складу учасників спору, підвідомчий господарському суду .

Суд не приймає до уваги той факт, що на даний час ОСОБА_3 припинила підприємницьку діяльність, оскільки з аналізу положень п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК даний факт не впливає на визначення підвідомчості спору, у тому випадку коли спір виник з приводу виконання договору, сторонами якого були субєкти господарювання.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що даний спір виник щодо виконання правочину у господарській діяльності, укладеного між юридичними особами, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмови, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку господарського судочинства до Господарського суду Тернопільської області.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку господарського судочинства

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття відповідного судового рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 27 квітня 2018 року

Суддя