Справа № 229/1015/18
Провадження № 2/229/402/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 23 лютого 2008року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. 02 червня 2009року в них народився син ОСОБА_3. В сім"ї часто виникали сварки, які привели до втрати між нею та відповідачем почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. В березні 2018року вони припинили з відповідачем шлюбні відносини і в теперішній час мешкають за різними адресами.

Вважає, що сім"я з відповідачем розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2.

В судовому засідлання позивач підтримала позовні вимоги і просить їхй задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Пояснив, що з березня 2018року їхня см"я розпалася остаточно. Позивач проживає окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Вважає, що сім"я розпалася остаточно. Не заперечує, щоб дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір"ю.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і оскільки відповідач визнає позов в повному обсязі , суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008року. 02 червня 2009року в них народився син ОСОБА_3, який проживає з матір"ю. (а.с.5,6).

Судом встановлено, що у березні 2018року їхня сім"я розпалася. Сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. До теперішнього часу примирення між ними не відбулося.

Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям ОСОБА_2 підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб.

Малолітню дитину суд вважає необхідним залиши проживати з матір"ю.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80грн. (а.с.1). Оскільки позов задоволений судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Проте відповідно до ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 352,40грн, сплаченого при поданні позову, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 141, 142, 198, 200, 206, 258-259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 110- 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 лютого 2008року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 36 , між ОСОБА_2, 06 червня 1978року народження, та шевкопляс ОСОБА_4, 24 лютого 1988року народження, прізвище до шлюбу Лазаренко, які мають малолітню дитину , розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_5, 02 червня 2009року народження, залишити проживати з матір"ю.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_5.

Повернути ОСОБА_1, 24.02.1988року народження, ІПН НОМЕР_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 21 березня 2018року за квитанцією № 0.0.993478508.1 через ПАТ КБ «Приватбанк" в сумі 704,80 грн., тобто в розмірі 352 (триста п"ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, 06 червня 1978року народження,ІПН НОМЕР_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, , на користь ОСОБА_1, 24 лютого 1988року народження, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати в розмірі 352 (триста п"ятдесят дві)грн 40 коп.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. Л. Панова