Пров. №2/766/151/18
10 квітня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар Сікорська Я.А.,
розглянувши в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь відсотки за договором позики в сумі 606021,62 грн.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.06.2015 року видано ОСОБА_3 дублікат виконавчого листа по рішенню Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 червня 2012 року 2110/2039/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, поновлено строк на пред'явлення вказаного виконавчого листа.
Постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі за № 6-1206цс15 визначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені в положеннях ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України. Зважаючи на відсутність у зазначених правових нормах такої правової підстави, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Така ж правова позиція підтверджена і судовою практикою Верховного Суду України (Постанови ВСУ від 20.12.2010 року у справі № 3-57гс10, від 04.07.2011 року у справі № 3-65гс11, від 12.09.2011 року у справі № 3-73гс11, від 24.10.2011 року у справі № 3-89гс11, від 14.11.2011 року у справі № 3-11гс11, від 23.01.2012 року у справі № 3-142гс11).
Суд враховує і особливість правової природи відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України. Зважаючи на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною за рахунок іншої.
Щодо стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, то вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки грошове зобовязання між сторонами за договором визначено у валюті долар США, а індекс інфляції нараховується тільки на грошові зобов'язання, визначені в національній валюті у гривні.
Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 26,0269 грн., то сума відсотків за договором станом на 10.04.2018 року, тобто день ухвалення рішення суду, складає 618138,88 грн. (250 дол. США * 26,0269 грн.* 95 місяців).
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 618138,88 грн.
Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, судової практики ВСУ, суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог позикодавця, яке не виконано боржниками вчасно, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє позивача права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору та на користь держави 5541,38 грн.
Керуючись ст.ст. 7-13, 81, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) відсотки за договором позики в сумі 618138,88 грн.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір в сумі 640,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 5541,38 грн.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяОСОБА_4