Ухвала

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 278/210/14-ц

провадження № 61-6649св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - прокурор Житомирського району Житомирської області,

відповідачі: Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області, Іванівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Широкової Л. В., Борисюка Р. М., Галацевич О. М.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2014 року прокурор Житомирського району Житомирської області (далі - прокурор) звернувся до суду із указаним позовом до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - Житомирська РДА), Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - Іванівська сільська рада), управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області (далі - управління Держземагенства), ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень органу державної влади та місцевого самоврядування щодо безкоштовної передачі у власність земельних ділянок та скасування державних актів про право власності на такі земельні ділянки.

Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 повторно та незаконно скористалася своїм правом на безкоштовну приватизацію земельних ділянок.

Посилаючись на наведене, позивач просив скасувати:

розпорядження голови Житомирської РДА від 05 липня 2006 року № 5 в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Межиріччя» Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

розпорядження голови Житомирської РДА від 26 вересня 2008 року № 1034 в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,060 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Межиріччя № 30г» Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

рішення 36-ої сесії 5 скликання Іванівської сільської ради від 07 квітня 2010 року в частині надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 04 серпня 2006 року, серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2009 року, серії НОМЕР_3 від 07 червня 2010 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року позов задоволено повністю.

Скасовано розпорядження голови Житомирської РДА від 05 липня 2006 року № 5 в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Межиріччя» Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; розпорядження голови Житомирської РДА від 26 вересня 2008 року № 1034 в частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,060 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Межиріччя № 30г» Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області; рішення 36-ої сесії 5 скликання Іванівської сільської ради від 07 квітня 2010 року в частині надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 04 серпня 2006 року, серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2009 року, серії НОМЕР_3 від 07 червня 2010 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 повторно та незаконно скористалася правом на безоплатне отримання земельних ділянок шляхом приватизації, що суперечить вимогам частин третьої та четвертої статті 116 Земельного кодексу України.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 червня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року залишено без змін.

У жовтні 2016 року, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_5, як особа, яка вважала, що прийнятим рішенням порушені її права.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволена, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року в частині скасування рішення 36-ої сесії 5 скликання Іванівської сільської ради від 07 квітня 2010 року у частині передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Труда, 30/1 у селі Іванівка Житомирського району Житомирської області, визнання недійсним та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 07 червня 2010 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. У решті рішення суду залишено без змін.

Частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що на час ухвалення судового рішення ОСОБА_5 була власником земельної ділянки площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Труда, 30/1 у селі Іванівка Житомирського району Житомирської області, на підставі договору купівлі продажу від 19 лютого 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При цьому, позивач не оспорював правомірність набуття ОСОБА_5 права власності на вказану земельну ділянку, остання не була залучена до участі у справі. Зазначеним рішенням суду порушені права останньої.

У грудні 2016 року прокурор подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У лютому 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано Верховному Суду указану справу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Цивільну справу за позовом прокурора Житомирського району Житомирської області до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень органу державної влади та місцевого самоврядування щодо безкоштовної передачі у власність земельних ділянок та скасування державних актів про право власності на такі земельні ділянки призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик