Справа № 691/82/18
Провадження № 2/691/178/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 квітня 2018 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
за участю секретаря Брандальської Х.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем спільно не проживають з 2014 року, дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає, участі у її вихованні не приймає, хоча має таку можливість. Враховуючи викладене, просила стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засідання позивач та її представник вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого 16.03.2018 року на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у його відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило.
З огляду на вище викладене, за згоди позивача та його представника, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вислухавши позивача та його представника, повно і всебічно зясувавши обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії І-СР № 181238, яке знаходиться у матеріалах справи. Син проживає біля матері ОСОБА_1 та знаходиться на утриманні останньої.
Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється його батьком та зобовязаний його утримувати.
Проте, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, зокрема: вік дитини, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, рівність обовязків батьків щодо утримання дітей, прийшов до висновку, що аліменти, які просить стягнути позивач з відповідача у розмірі 2000 гривень, щомісячно, є завищеними, не відповідають принципам розумності та справедливості, та вважає, що їх необхідно зменшити до 1000 гривень щомісячно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру стягуваних аліментів, а тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача.
Згідно ч. 6 ст. 141 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви даної категорії сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на 01.01.2018 року становить 704,80 гривень.
Оскільки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути, пропорційно до задоволених позовних вимог, судовий збір у сумі 352 гривні 40 копійок.
Решту судового збору в сумі 352 гривні 40 копійок, суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Також, позивач, разом з позовною заявою, подала до суду розрахунок суми судових витрат, які вона понесла в звязку з розглядом даної справи.
Відповідно до вказаного розрахунку, позивачем адвокату, згідно договору, за надання їй правової допомоги, фактично сплачено, 1000 гривень, що також, підтверджується відповідною квитанцією, доданою до матеріалів справи.
Прийшовши до висновку про часткове задоволення позову, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, пропорційно до задоволених позовних вимог, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500 гривень 00 копійок.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, ст. ст. 121, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,
позов задоволити частково. Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, жительки вул. Шполянська, 24, с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, до повноліття сина, починаючи з 24.01.2018 року.
В інших вимогах відмовити.
Рішення підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Решту судового збору в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст заочного рішення виготовлений 27.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_5