АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 22-2810 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Таран Н.Г.

Унікальний № 754/4696/17 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О.

при секретарі Телятник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26.04.2017 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

13.12.2017 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача. Зазначена заява була вмотивована тим, що існують ризики відчуження належного відповідачу майна, на яке може бути звернено стягнення та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 09.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/7830.

Відповідно до п. 1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 170 000,00 дол.США.

В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом.

У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.02.2017 року має прострочену заборгованість а саме: за кредитом- 27 546,61 дол.США; за відсотками - 1 462,44 дол.США.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала про відмову в забезпеченні позову є необгрунтованою, просило її скасувати та ухвалити нову, якою забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції відмовляючи в заяві забезпеченні позову не викликав сторін для дачі пояснень щодо забезпечення позову, та помилково дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на майно відповідача.

Апелянт посилаючись на ст. 153 ЦПК України зазначає, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи, в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час, і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що 10.04.2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 009,05 дол.США.

26.04.2017 року відкрито провадження по справі.

13.12.2017 представником ПАТ «Укрсоцбанк» подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява є не обґрунтованою, не підтверджена належними доказами необхідності забезпечення позову, зокрема, відсутні обставини які свідчать про можливість істотного ускладнення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1, 3 ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Видами забезпечення позову є, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії (п.1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції у разі не достатності доказів для розгляду заяви про забезпечення позову мав призначити її до розгляду у судове засідання з викликом сторін, оскільки такі доводи не відповідають вимогам процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що в суду першої інстанції відсутній прямий встановлений законом обов'язок викликати сторін у судове засідання для з'ясування обставин, які пов'язані з розглядом заяви про забезпечення позову, оскільки це є дискреційне повноваження суду.

Суд першої інстанції діяв на власний розсуд та вірно дійшов висновку про те, що заява ПАТ «Укрсоцбанк» про забезпечення позову не містить посилання на визначення вартості майна, на яке просить накласти арешт заявник, що унеможливлює вирішення питання співмірності.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375,381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 19 квітня 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль