АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/3655/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої заробітної плати та поновлення на посаді,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс Україна») про стягнення невиплаченої заробітної плати та поновлення на посаді.

В березні 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення його позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та належить на праві власності ПрАТ «СК «Євроінс Україна», в межах незабезпеченої суми позовних вимог у розмірі 1 412 206,22 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01, яка належить на праві власності ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» просить скасувати вказану ухвалу суду та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову. Апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права і зазначає, що квартира АДРЕСА_1 входить до страхового резерву ПрАТ «СК «Євроінс Україна» для забезпечення зобов'язань за ризиковими видами страхування відповідно до ст. 31 Закону України «Про страхування». ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження наявності ризику невиконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову.

В апеляційній інстанції представник ПрАТ "СК "Євроінс Україна" підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої заробітної плати та поновлення на посаді. Просив стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 52 712,65 грн. невиплаченої заробітної плати, 16 587,00 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку, визнати незаконним його звільнення з посади радника голови правління ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за ст. 38 КЗпП України за наказом від 19 вересня 2016 року №73-к і поновити на роботі; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 40 233,88 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 40 233,88 грн.

8 листопада 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову та в межах 149 767,41 грн. накладено арешт на грошові кошти відповідача. 29 листопада 2016 року за клопотанням відповідача судом змінено спосіб забезпечення позову шляхом внесення відповідачем на депозитний рахунок суду вказаної суми коштів.

14 вересня 2017 року ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог , в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 1 059 051,13 грн. Також ОСОБА_2 порушив питання про забезпечення позову в незабезпеченій частині шляхом накладення арешту на кошти відповідача в сумі 909 283,72 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суд м. Києва від 18 вересня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

12 березня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 52 712,65 грн. невиплаченої заробітної плати, 16 587,00 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку, 746 336,99 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 20 вересня 2016 року по 07 березня 2018 року, 746 336,99 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 вересня 2016 року по 07 березня 2018 року, а всього 1 561 973,63 грн.

12 березня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення його позову в межах незабезпеченої суми позовних вимог у розмірі 1 412 206,22 грн. шляхом накладення арешту на квартиру №13, загальною площею 100,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05 березня 2018 року, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» належить на праві власності квартира АДРЕСА_1.

В реєстрі відсутні дані щодо обтяження вказаної квартири.

Враховуючи ціну позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущень позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в майбутньому, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та наклав арешт на майно, яке було вказане позивачем.

Колегія суддів відхиляє посилання ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на те, що квартира АДРЕСА_1 входить до страхового резерву для забезпечення зобов'язань за ризиковими видами страхування, оскільки вказані обставини не виключать можливість накладення на неї арешту в порядку забезпечення позову.

Колегія суддів також враховує ту обставину, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» вправі порушити перед судом першої інстанції питання про заміну вжитих заходів забезпечення позову іншими відповідно до положень ст. 156 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на недоведеність позивачем ризику невиконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову та стабільність фінансового стану компанії.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 13 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.