Справа № 183/5577/17
Провадження № 2/183/837/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2017 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що вони на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2014 року, є власниками житлового будинку № 73 на вул. Центральна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. За зазначеною адресою, на момент укладання договору купівлі-продажу, був зареєстрований, однак ніколи не проживав ОСОБА_3, що є відповідачем у справі, його місцезнаходження невідоме та у них відсутня можливість у позасудовому порядку вирішити спір, а реєстрація відповідача порушує їх права, як власників нерухомого майна. У звязку з чим, позивачі просили суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 73 на вул. Центральна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

В судове засідання позивачі не з'явились, але надали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29, 39).

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про відкладення розгляду справи не клопотав.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147 від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження у цій справі відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивачі на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1144, є власниками, в рівних частках, житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Центральна, 73 (а.с. 9-10), що також підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29581958 та № 29580164 від 17 листопада 2014 року (а.с. 11, 12).

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУМС УДМС України в Дніпропетровській області № 4406/2 від 08 грудня 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10 квітня 2003 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28).

Відповідач в зазначеному будинку № 73 на вул. Центральна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області зареєстрований, однак з жовтня 2014 року не проживає, що підтверджується актом від 05 жовтня 2017 року голови квартального комітету № 19 м. Новомосковськ Дніпропетровської області ОСОБА_5, складеного в присутності сусідів (а.с. 18).

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку № 73 на вул. Центральна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де право власності в рівних частках належить позивачам, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 порушує права позивачів як співвласників будинку, оскільки позивачі не можуть вільно розпоряджатися належним їм майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП немає, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Центральна, 73), таким, що втратив право користування житловим приміщенням житлового будинку № 73 на вул. Центральна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП немає, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Центральна, 73), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Центральна, 73) відшкодування справленого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Г.Є. Майна