Справа №443/884/17
Провадження №2/443/310/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк тривалістю 3(три) місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 16 червня 2005 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 16 червня 2005 року померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять: житловий будинок по вул. Мороза, 12 в с. Орішківці Жидачівського району Львівської області. Ще за життя матір розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 08 червня 2004 року, згідно якого все належне майно заповіла йому. Звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері отримав відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустив піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_5 подав заяву, в якій просить розглянути дану справі за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 16 червня 2005 року, у віці 81 рік, в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області, померла ОСОБА_4, про що 17 червня 2005 року складено відповідний актовий запис №7 та Кніселівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 17 червня 2005 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №020160 /а.с.3/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_6 входить: житловий будинок по вул. Мороза, 12 в с. Орішківці Жидачівського району Львівської області, який відносився до суспільної групи «колгоспний двір», останнім членом якої була померла /а.с.7/.

З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 08 червня 2004 року, вбачається, що ОСОБА_4, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я по закону буду мати право, заповідаю сину ОСОБА_7». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 4,6/.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, із долученого витягу №2237 від 12 грудня 2016 року, вбачається, що спадкодавець було постійно зареєстрована та проживала одна за адресою: с. Орішківці вул. Мороза,50(нова ОСОБА_7,12) Жидачівського району Львівської області. Спадкоємець з заповітом же проживав та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується долученими ним паспортними даними. /а.с.5,7/.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 1068/02-31 від 16 грудня 2016 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що позивач пропустив піврічний термін, визначений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплив 17 грудня 2005 року /а.с.8/.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

Також, вищевказаними правовими висновками розяснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права

Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що ОСОБА_6, яка померла 16 червня 2005 року, на випадок своєї смерті розпорядилась належним майном, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначила позивача. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Позивач до дня смерті проживав із матірю не проживав. Проте, в силу пережитого стресу, повязаного із втратою рідної людини та юридичної необізнаності, думав що спадщину прийняв автоматично, оскільки від неї не відмовлявся. Проте, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, з причин пропуску піврічного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; відмову нотаріуса у видачу свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2, 20 червня 1955 року, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 16 червня 2005 року, в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко