Справа №701/278/18-ц
Провадження №2/701/204/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Дзензелівської сільської ради с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 29 вересня 1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області у віці 78 років померла ОСОБА_4, про що 30.09.1998 року складено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 314418, виданим повторно 29.11.2017 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Довідка Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.12.2017 року №1584, надана позивачу для оформлення спадщини, підтверджує, що ОСОБА_4, яка померла 29 вересня 1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області, до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також дана довідка підтверджує, що заповіт від імені спадкодавця Дзензелівською сільською радою не посвідчувався Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі №701/1014/17-ц встановлено факт того, позивачка дійсно проживала постійно однією сімєю з квітня 1992 року до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4, яка померла 29.09.1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області. З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4, позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5146 га, розташованої на території с. Дзензелівка Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області. Наявність спадкового майна підтверджується наявною копією архівного екземпляра державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР-11-6-120 від 18.10.2000, яка отримана попередньо від відділу Держгеокадастру у Маньківському районі. Також це підтверджується інформацією згідно листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 11.12.2017 №923/108-17, яким повідомлено, що відповідно до записів в реєстраційній книзі на було виготовлено на підставі рішення Дзензелівської сільської ради від 25.01.1994 року №1 зареєстровано та видано державний акт на право власності на землю на імя ОСОБА_4, за №120 від 18.10.2000 року серія ЧР-11-6-120 по Дзензелівській сільській раді Маньківського району Черкаської області площею 0,5146 га для ведення особистого підсобного господарства. Тобто, цим самим підтверджується наявність спадкового майна та належність його спадкодавцеві. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно земельну ділянку, яка належала покійній ОСОБА_4, оскільки позивачем не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, у звязку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Позивачка до суду не зявилася, але в своїй позовній заяві просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі.

Представник Дзензелівської сільської ради в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, оскільки як встановлено в судовому засіданні, що 29 вересня 1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області у віці 78 років померла ОСОБА_4, про що 30.09.1998 року складено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 314418, виданим повторно 29.11.2017 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Довідка Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.12.2017 року №1584, надана позивачу для оформлення спадщини, підтверджує, що ОСОБА_4, яка померла 29 вересня 1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області, до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також дана довідка підтверджує, що заповіт від імені спадкодавця Дзензелівською сільською радою не посвідчувався Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі №701/1014/17-ц встановлено факт того, позивачка дійсно проживала постійно однією сімєю з квітня 1992 року до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4, яка померла 29.09.1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області. З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4, позивач звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5146 га, розташованої на території с. Дзензелівка Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області. Наявність спадкового майна підтверджується наявною копією архівного екземпляра державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР-11-6-120 від 18.10.2000, яка отримана попередньо від відділу Держгеокадастру у Маньківському районі. Також це підтверджується інформацією згідно листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 11.12.2017 №923/108-17, яким повідомлено, що відповідно до записів в реєстраційній книзі на було виготовлено на підставі рішення Дзензелівської сільської ради від 25.01.1994 року №1 зареєстровано та видано державний акт на право власності на землю на імя ОСОБА_4, за № 120 від 18.10.2000 року серія ЧР-11-6-120 по Дзензелівській сільській раді Маньківського району Черкаської області площею 0,5146 га для ведення особистого підсобного господарства. Тобто, цим самим підтверджується наявність спадкового майна та належність його спадкодавцеві. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно земельну ділянку, яка належала покійній ОСОБА_4, оскільки позивачем не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Даною постановою позивачку повідомлено, що згідно статті 548 розділу VII Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки позивачка не зверталася до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлої 29 вересня 1998 року, а згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2017 року, вона вважається такою, що прийняла спадщину (стаття 549 розділу VII Цивільного кодексу Української РСР, а саме: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном). Разом з тим, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку, належну покійній ОСОБА_4, оскільки позивачкою не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачкою не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З метою отримання інформації про наявність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_4, отримано витяг зі спадкового реєстру. Витяг зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.01.2018 року № 50651204 підтверджує, що у Маньківській державній нотаріальній конторі міститься запис про заведення спадкової справи №250, номер у спадковому реєстрі 757019, статус архівний до 01.12.2000. Оскільки стало відомо про наявність заведеної спадкової справи, позивачка звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про надання письмової інформації про те, чи заведено (або відкрито) спадкову справу у Маньківській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_4, померлої 29.09.1998 року в с. Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області, а також повідомити, чи звертався хтось і хто із заявами про прийняття спадщини або видачу свідоцтв про право на спадщину після її смерті. Листом від 13.03.2018 року за №919/01-16 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, повідомлено, що по факту смерті ОСОБА_4, померлої 29.09.1998 року, Маньківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №250 за 1998 року. Також повідомлено, що 07.10.1998 року до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_6, свідоцтва про право на спадщину не видавались. ОСОБА_6, який звернувся із заявою 07.10.1998 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, помер 22.09.2010 року в м. Москва, Росія, що підтверджується довідкою Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 26.03.2018 року №280 та даними свідоцтва про смерть серії V-МЮ №640201 від 23.09.2010 року. Також вказана довідка сільської ради інформує, що про наявність його спадкоємців сільській раді нічого невідомо. Витяг зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.03.2018 року № 51412219 підтверджує, що спадкової справи по факту смерті ОСОБА_6, не заведено, інформація у спадковому реєстрі щодо заведення спадкових справ чи видачі свідоцтв про право на спадщину відсутня, що є підтвердженням відсутності наявних спадкоємців, що прийняли спадщину після його смерті. Тобто, хоча після смерті ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_6, проте він помер 22.09.2010 року, і з його смертю його права на спадкування припинились. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у постанові від 29.12.2017 року державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, та листі державного нотаріуса від 13.03.2018 №919/01-16, у довідках Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.12.2017 року №1584, від 26.03.2018 року №280, у Рішенні Маньківського районного суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі №701/1014/17-ц, у Витягах зі Спадкового реєстру від 24.01.2018 року № 50651204, від 29.03.2018 року №51412219, вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 з кола спадкоємців, визначеного законом, є ОСОБА_3, як спадкоємець четвертої черги за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі розяснення: Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачці з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивачка має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у звязку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю можливості оформити свої права на спадщину в нотаріальному порядку, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою с. Дзензелівка, вул. Шевченка, 5, Маньківського району Черкаської області, (паспорт серії НС 368728 виданий Маньківським РВ УМВС України в Черкаській області від 17.01.1998 року, ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 29.09.1998 року в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області, право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5146 га, розташовану на території с. Дзензелівка Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області, згідно даних Державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР-11-6-120 від 18.10.2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1