Справа № 713/356/18
Провадження №2/713/225/18
РІШЕННЯ

іменем України

16.04.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., за участю секретаря Мірчева О.І., за участю представника позивачки ОСОБА_1, за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3, інтереси якої за договором представляє адвокат ОСОБА_1, до ОСОБА_4, де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Наталія Василівна, про визнання заповіту нікчемним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3, інтереси якої за договором представляє адвокат ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про визнання заповіту нікчемним до відповідача ОСОБА_4, де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Наталія Василівна. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її брат ОСОБА_6, який постійно проживав в с.Банилів, Вижницького району Чернівецької області, після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1. Оскільки у померлого ОСОБА_6 спадкоємців першої черги по закону не було, то спадкоємцями другої черги за законом є його сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_7 13.06.2016 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5. При оформленні спадкових справ дізналась, що 17.06.2015 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким своє майно заповів ОСОБА_4 Вважає, що даний заповіт не відповідає вимогам щодо порядку та форми нотаріального оформлення та недотримання відповідної процедури складання тексту заповіту та з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З тексту оскаржуваного заповіту вбачається, що в заповіті не зазначено часу його складання, а також місця проживання заповідача, як передбачено вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: п.1,3 глави 3, форма №45 додатку 25 до наказу МЮ України №381/5 від 17.03.2015 року, де зазначено, що у заповіті зазначаються місце і час складання заповіту, дата та місце народження заповідача, при цьому під часом слід розуміти (дата, година, хвилина) складання заповіту, яке зазначається у тексті заповіту та стосується всіх форм щодо посвідчення заповіту. Зі змісту заповіту також вбачається, що заповіт складено нотаріусом зі слів заповідача та вказане записано в частині посвідчу вального напису на заповіті, що не відповідає вимогам п.п.1, 7 п.1 глави 3 розділу ІІ Порядку, яка містить вимогу про зазначення перед підписом заповідача інформації, що заповіт прочитаний заповідачем вголос і підписаний ним власноручно. Посилається на ч.1 ст.1257 ЦК України, відносно того, що заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Уточнивши позовні вимоги просить встановити нікчемність заповіту ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого 17.06.2015 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., згідно якого спадкодавець заповів все своє майно на користь ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, посилались на обставини викладені в позові та у наданій письмовій відповіді на відзив відповідача ОСОБА_4, просили задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, підтримав відзив на позов, в якому посилається на те, що відповідно до вимог ст.ст.1247,1248 ЦК України: заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення - спірний заповіт складений у письмовій формі, у заповіті зазначено, що заповіт складений у м.Вижниця Чернівецької області 17.06.2015 року та власноручно підписаний заповідачем о 10 год. 32 хв.; Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. - заповіт особисто підписаний заповідачем шо підтверджено нотаріусом і не оспорюється сторонами; Заповіт має бути посвідчений нотаріусом - заповіт посвідчений нотаріусом; Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів -заповіт написаний за допомогою загальноприйнятих технічних засобів; Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. - У тексті заповіту є запис про те, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_6 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса о 10 год. 32.хв. У заповіті зазначено час та місце народження заповідача, місце його проживання, зазначено дату та час складання заповіту, зазначено про те, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса, а також дотримано інших вимог закону до форми заповіту. Таким чином, нотаріусом під час складання та оформлення заповіту дотримано загальних вимог щодо його форми та посвідчення. Зазначив, що ОСОБА_6 вчиняючи правочин, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення ОСОБА_6 було вільним і відповідало його внутрішній волі, заповіт вчинено у формі, встановленій законом, а саме відповідно до вимог ст.ст.1247, 1248 ЦК України, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме спадкоємець прийняв спадщину відповідно до положень заповіту. Він є племінником ОСОБА_6, про існування заповіту дізнався від ОСОБА_6, восени 2015 року, який повідомив, що склав у нотаріуса заповіт і після його смерті він стане спадкоємцем його майна, а також ОСОБА_6 передав йому заповіт. ОСОБА_6 не заперечував того факту, що він склав заповіт на нього. У змісті заповіту зазначено, що другий примірник заповіту, який викладений на нотаріальному бланку, видається заповідачу. Тож отримавши другий примірник заповіту ОСОБА_6 не заперечував того факту, що ним 17.06.2015 року складено заповіт, який записаний нотаріусом, з його слів, який до підписання прочитаний ним уголос і потім власноручно підписаний у присутності нотаріуса, і який посвідчений нотаріусом після його прочитання вголос і підписання. Відсутні підстави, які були б передбачені законом для визнання заповіту нікчемним. Також, нотаріусом під час складання та посвідчення заповіту у повній мірі дотримано вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, які затверджені наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстровані у МЮ України 22.02.2012 року за №282/20595, зокрема глави 3 Порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав поданий відзив ОСОБА_4, просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засідання третя особа приватний нотаріус Штефюк Н.В. просила відмовити в задоволенні позову, зазначила, що при посвідченні спірного заповіту, діяла в межах закону та відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до Порядку перед тим як посвідчити заповіт, здійснюється перевірка особи (документів), після встановлюється здатність особи висловити свою волю, її дієздатність, заповіт складається за допомогою технічних засобів. При посвідченні спірного заповіту всі вимоги до складання заповіту дотримано. Після підписання заповіту та посвідчення нотаріусом, заповіт реєструється а Єдиному реєстрі. Вважала позов безпідставним та необгрунтованим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що восени 2015 року, ОСОБА_6 передав йому оригінал заповіту та повідомив, що склав у нотаріуса заповіт і після його смерті він стане спадкоємцем його майна. ОСОБА_6 часто гостював у нього вдома. ОСОБА_6 говорив йому про те, що має намір оформити на нього заповіт, однак про існування заповіту дізнався восени 2015 року, приблизно у вересні від дядька.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2, третю особу приватного нотаріуса Штефюк Н.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 необхідно відмовити виходячи з наступного.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2, повторно виданого 07.06.2016 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №07.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі договору дарування Серія ВВВ/326917/ 12.02.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Штефюк Н.В., що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2818273 від 12.02.2004 року.

З довідки Банилівської сільської ради №533 від 10.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1, по день його смерті. На день смерті ОСОБА_6 разом з ним в одному будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. За наявними відомостями у сільській раді, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 Заповіт за життя не складався.

З копії спадкової справи №17/2016 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 вбачається, що 13 червня 2016 року до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 звернулась позивачка ОСОБА_3

04 липня 2016 року до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 звернувся відповідач ОСОБА_4

Правовідносини, повязані із спадкуванням, врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК).

Відповідно до ст.ст. 1233,1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктів 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК України немає відповідного правила. Заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Статтею 1247 ЦК України визначено загальні вимоги до форми заповіту, зокрема заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до п.п.1, 2, 5 Глави 1 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрований у МЮ України 22.02.2012 року за №282/20595, (в редакції чинній на час складання заповіту), (далі - Порядок), нотаріальні дії можуть вчинюватися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73, 94 Закону України „Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України. Нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Приватний нотаріус має право мати лише одне приміщення для розміщення робочого місця (контори), яке повинно знаходитись у межах нотаріального округу, в якому здійснюється нотаріальна діяльність.

Відповідно до п.п.1, 2 Глави 3 Розділу І Порядку, при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

Відповідно до п.1 Глави 4 Розділу І Порядку, дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 Глави 6 Розділу І Порядку, нотаріус зобов'язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Глава 3 Порядку визначає правила та порядок посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування. 1.1. Нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу Українита особисто подані нотаріусу. 1.2. Посвідчення заповіту через представників не допускається. 1.3. У заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. 1.4. Заповіт особисто підписує заповідач. 1.5. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. 1.6. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. 1.7. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. 1.8. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. 1.9. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. 1.10. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору.

2. Вимоги до змісту заповіту. 2.1. Заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. 2.2. Нотаріус перевіряє, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. 2.3. За заповітом майно може бути заповідане тільки у власність.

8. Державна реєстрація заповіту. Відомості про заповіти підлягають обов'язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, установленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569.

Частиною першою статті 1257 ЦК визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

З копії заповіту посвідченого 17 червня 2015 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №682 вбачається, що в м.Вижниця, Чернівецької області, Україна, 17.06.2015 року ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Банилів, Вижницького району Чернівецької області, (РНОКПП - НОМЕР_1), що проживає в с.Банилів, Вижницького району Чернівецької області, на випадок смерті зробив наступне заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Також вбачається, що нотаріусом роз'яснено зміст статей 1233-1236, 1241, 1254, 1274, 1276, 1307 ЦК України. Заповіт складено у двох примірниках, один із яких знаходиться на зберіганні у справах приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. (АДРЕСА_2), а другий, викладений на нотаріальному бланку видається заповідачу. В графі підпис: здійснено підпис заповідачем ОСОБА_6 Є відмітка про те, що заповіт посвідчено в м.Вижниця, Чернівецької області, Україна, сімнадцятого червня 2015 року, приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. Заповіт записаний, нотаріусом, зі слів ОСОБА_6 Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_6 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса о 10 год. 32 хв. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. Зареєстровано в реєстрі за №682.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом, послалась на те, що у спірному заповіті не зазначено часу складання заповіту, місця проживання заповідача, заповіт складено зі слів заповідача та вказане заисано в частині посвідчувального напису на заповіті, однак не дотримано вимог Порядку щодо зазначення перед підписом заповідача інформації, що заповіт прочитаний заповідачем вголос і підписаний ним власноручно. Позивач також має сумнів в тому, що ОСОБА_6 прочитував вголос зміст спірного заповіту і в тому, що викладені в заповіті дані відповідали його волі.

Однак, позивачкою та її представником не надано суду доказів, які б свідчили про те, що заповіт, вчинений спадкодавцем на користь ОСОБА_6 суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, та не довела тієї обставини, що заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тобто обставин, з якими закон пов'язує визнання заповіту нікчемним або недійсним.

Порушення загальних вимог щодо форми заповіту є безпідставними, оскількивідсутність у заповіті певних реквізитів, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, може розцінюватися як порушення форми заповіту у тому разі, коли відсутність таких реквізитів позбавляє можливості встановити особу спадкодавця, свободу його волевиявлення, час, місце вчинення заповіту, особу, яка його нотаріально посвідчила, тощо.

В даному випадку вбачається, що приватним нотаріусом Штефюк Н.В. дотримано вимоги щодо посвідчення заповіту, визначеними ЦК України та Порядку, що також підтвердила в судовому засіданні приватний нотаріус, яка безпосередньо склала заповіт та посвідчила його, зазначивши, що заповіт був складений зі слів заповідача, в його присутності і повністю відповідає волевиявленню останнього, а заповідачем, після складення заповіту за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, його було прочитано особисто вголос та власноручно підписано заповіт саме заповідачем. Заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи досліджені докази по справі в сукупності з висновками, до яких дійшов суд при системному і детальному аналізі матеріалів справи, в сукупності також і з проаналізованими положеннями законодавчих актів, суд приходить до висновку, що позивачкою та її представником не доведено тих обставин нікчемності спірного заповіту, на які позивачка посилалась у обґрунтуванні пред'явленого цивільного позову.

Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що форма і посвідчення оспорюваного заповіту відповідає вимогам ст.1248 ЦК, а тому відсутні правові підстави для визнання заповіту нікчемним відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК.

Керуючись ст.ст. 16, 1233-1234, 1247-1248 ЦК України, п.п.1, 2, 5 Глави 1 Розділу І, Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрований у МЮ України 22.02.2012 року за №282/20595, ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3, інтереси якої за договором представляє адвокат ОСОБА_1, до ОСОБА_4, де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача є приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Наталія Василівна, про визнання нікчемним заповіту укладеного ОСОБА_6 від 17.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич