ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/1053/17

провадження № 22-ц/781/661/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Черненка В.В.

з участю секретаря: Савченко Н.В.

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

третя особа на стороні відповідача, без самостійних вимог на предмет спору: Помічнянська міська рада Добровеличківського району Кіровоградської області.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Помічнянська міська рада Добровеличківського району Кіровоградської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Зазначав, що йому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2010 року належить житловий будинок, що знаходиться в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Герасимівська (Чапаєва), 12.

24.10.2016 року ОСОБА_1 уклав з інженером - землевпорядником ОСОБА_3 договір на розроблення технічної документації № 472/16, предметом якого є проведення землевпорядником польових геодезичних робіт з установлення меж земельних ділянок, складання кадастрового плану, виготовлення технічної документації, уведення земельно - кадастрової інформації на магнітнім носії. На виконання вказаного договору інженер - землевпорядник ОСОБА_3 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 загальною площею - 0, 1465 га. Акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання, складений 07.11.2016 року, підписаний власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, які не заявили претензій до існуючих меж та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1. Однак ОСОБА_2 , який є користувачем однієї із суміжних земельних ділянок, що розташована в місті Помічна по вулиці АДРЕСА_2, відмовився від підпису вказаного акту. Також ОСОБА_2 відмовився від підпису додатку № 3 до акту приймання - передачі межових знаків на зберігання від 07.11.2016 року, чим фактично порушує права ОСОБА_1, що спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом.

Вказував також, що 04.10.2017 року звертався до Помічнянської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) ОСОБА_1 загальною площею 0,1465 га за адресою: АДРЕСА_1, без підпису суміжного користувача ОСОБА_2 Однак, відповідного рішення, як того вимагає Глава 25 ЗК України органом місцевого самоврядування так і не прийнято.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а саме зобов'язати громадянина - ОСОБА_2 підписати акт прийому - передачі межових знаків на зберігання від 07.11.2016 року разом з додатком №3, який є невід'ємною частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи скарги і просив її задовольнити дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на безпідставність даного позову та на те, що спосіб захисту своїх прав, який обрав позивач, а саме шляхом зобов'язання відповідача підписати акт прийомки-передачі межових знаків разом з додатком № 3, не передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам зазначеного закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 910, є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області по вулиці Чапаєва,12. ( а.с.9, 34).

На виконання договору № 472/16 від 24.10.2016 року та технічного завдання інженером - землевпорядником ОСОБА_3 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) ОСОБА_1 загальною площею 0,1465 га за адресою : АДРЕСА_1. ( а.с.14-40).

З пояснювальної записки до технічної документації вбачається, що вона розроблена на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу органом місцевого самоврядування, відповідно до ч. 9 ст.55 Закону України «Про землеустрій». ( а.с. 17 )

З акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 07.11.2016 року, встановлено, що власники ( користувачі ) суміжних земельних ділянок не заявили претензій до існуючих меж та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1, окрім власника ( користувача ) суміжної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і перебуває в користуванні ОСОБА_2 ( а.с.28 ).

04.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) ОСОБА_1 загальною площею 0,1465 га за адресою : АДРЕСА_1, без підпису суміжного користувача ОСОБА_2.( а.с.42 ).

На день розгляду справи судами відповідного рішення органом місцевого самоврядування прийнято не було.

Актом обстеження земельних ділянок від 23.05.2017 року, складеного комісією Помічнянської міської ради, встановлено, що межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мають розбіжності згідно технічних паспортів та геодезичної зйомки. Також встановлено, що між вказаними ділянками встановлюється ламана лінія межі, що є недоречним. Сторонам рекомендовано розглянути варіант щодо рівної сторони межі між ними, а в разі незгоди рекомендовано звернутися до суду (а.с.41)

Суд першої інстанції дав правильну оцінку, що висновки комісії мають рекомендаційний, а не імперативний характер.

Відповідно до ч.1 ст.106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

При здійсненні межування власник земельної ділянки реалізує своє право. Проте участь в цьому є також обов'язком кожного із сусідніх власників та землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або не створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку відповідача у формі відмови має бути прийнято і враховано органами місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документа, який посвідчує право на земельну ділянку позивача та при розгляді питання щодо надання спірної земельної ділянки позивачу.

Судом першої інстанції було роз'яснено сторонам право заявити клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи, з метою встановлення обставин відповідності виготовленої технічної документації фактичним розмірам суміжних земельних ділянок, але клопотань заявлено не було .

ОСОБА_1 має право на звернення до органів місцевого самоврядування про розгляд питання щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) за адресою: місто Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, вулиця Герасимівська (Чапаєва ),12 , без погодження її меж із суміжним землевласником (користувачем ) та прийняти відповідне рішення. У випадку незгоди позивача із вказаним рішенням, звернутися до суду з відповідним позовом .

Також, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що цивільним законодавством визначено перелік способів захисту порушених прав та інтересів у суді (ст. 16 ЦК України).

Даний перелік не передбачає вимогу щодо зобов'язання підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 07.11.2016 року разом з додатком № 3, як спосіб захисту права.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374 ЦПК України, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

23.04.2018 року - виготовлено повне судове рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Суддя: А.М. Головань

Суддя: В.В. Черненко