Провадження №2/760/1073/18
Справа №760/2942/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -Усатової І.А.,

при секретарі - Яковенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жерліцина Олена Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому проссила визнати за нею в порядку спадкування 1/6 (одну шосту) частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, після смерті її батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько, ОСОБА_3.

Позивачка вказує, що після смерті спадкодавця, залишилась спадщина, яка складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та має наступні характеристики: трикімнатна, загальна площа квартири складає 65,18 кв.м, житлова площа - 47,1 кв.м.

Позивачка пояснила, що зазначена вище квартира належала на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному (по 1/3 частці) позивачці, її батькові, , та її матері, ОСОБА_4.

Позивачка вказала, що вона є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Зазначено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Заповіт остання за життя не склала. Спадщину, що залишилася після її смерті, прийняли позивачка з батьком як спадкоємці першої черги спадкування.

Позивачка вказала, що 09 лютого 2017 року Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою їй, як спадкоємцю ОСОБА_4, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині, тобто на 1/6 (одну шосту) частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Батько, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до дня своєї смерті не отримував свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині на майно ОСОБА_4.

Зазначено, що спадщину, що залишалася після смерті батька позивачки, ОСОБА_3, вона прийняла шляхом подання у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк відповідної заяви за місцем відкриття спадщини, а саме: приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Жерліциній Олені Володимирівні. На підставі поданої її заяви про прийняття спадщини за законом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. 09.09.2016 заведено спадкову справу за № 16/2016. Заповіт ОСОБА_3 за життя на складав. Інших спадкоємців за законом немає. Третіх осіб, які б мали право заявити свої вимоги щодо спадкового майна, у тому числі передбачених ст. 74 Сімейного кодексу України, немає.

Позивачка зазначила, що у зв'язку з тим, що належність 1/6 (однієї шостої) частки у праві спільної часткової власності на вищезазначену квартиру спадкодавцеві, ОСОБА_3, встановити неможливо, відсутній правовстановлюючий документ на це майно (а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2), який ОСОБА_3 за життя не отримав, а також не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вищевказане майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В. 30.01.2017 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я позивачки на 1/3 частку у праві, спільної часткової власності на вищезазначену квартиру, а щодо спадкування 1/6 частки - винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії.

На підставі вищевикладеного позивачка просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 16 лютого 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка в судове засідання 02.03.2018 не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, позовні вимоги підтримує, просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив справу слухати без їх участі.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду листа, в якому просила справу слухати без їх участі.

Врахувавши заяву позивача, письмові пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04 липня 2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 є донькою померлого, та спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Іллічівським р/б ЗАГС м. Одеси «01» липня 1966 року.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3, оскільки, на день смерті останнього ОСОБА_1 проживала за однією адресою з померлим.

Встановлено, що 09.09.2016 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жерліциної Олени Володимирівни із заявою про прийняття спадщини за законом.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2017 №9/02-31, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жерліциною О.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2,. Постанова обґрунтована тим, що належність вказаного майна ОСОБА_3 встановити неможливо, оскільки, спадкоємцем не пред'явлений правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину на це майно, який ОСОБА_3 за життя не отримав та не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на це майно.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2017, посвідченого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В., реєстровий №5-84, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є її дочка ОСОБА_1, - на ? частку спадщини, та її чоловік - ОСОБА_3, - на ? частку спадщини. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з: 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину квартири видане ОСОБА_1, свідоцтво на про право на спадщину на 1/6 частину квартири ще не видане. Тобто, 1/6 частину квартири ОСОБА_3 фактично прийняв після смерті своєї дружини, однак, з невідомих суду причин не здійснив державну реєстрацію нерухомого майна за своє життя.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За життя ОСОБА_3 право власності на 1/6 частки квартири відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєстрував.

Отже, до ОСОБА_1, яка є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 в установленому законом порядку прийняла спадщину, переходить право власності, яке має спадкодавець 1/6 (одну шосту) частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З аналізу зазначеної правової норми випливає, що позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності у неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 331, 368, 370, 392 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: