печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Захарченка В.П., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участі третьої особи Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду і просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що тривалий період часу батько дитини не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги, не піклується про них та не цікавиться їх розвитком, не підтримує зв'язок з ними.

Позивач ОСОБА_7 -ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові та докази надані на їх підтвердження.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем свого проживання зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування ОСОБА_3 підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника органу опіки та піклування ОСОБА_3, допитавши позивача в якості свідка, вислухавши думку дітей, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Під час судового розгляду судом встановлено.

Батьками неповнолітніх ОСОБА_9, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є їх батько ОСОБА_4 , та мати ОСОБА_1.

13 квітня 2011 року рішенням Печерського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. З того часу сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем.

Із показів позивача, наданих суду в якості свідка , які не були спростовані відповідачем, вбачається, що з 2012 року відповідач більшість часу приділяв власним інтересам, фактично не піклуючись про інтереси дітей. З 2015 року відповідач виїхав на постійне місце проживання за межі України. В 2016 році відповідач один раз мав спілкування з дітьми. З 2017 року відповідач не цікавиться життям дітей, не надає їм матеріальної допомоги, не спілкується з ними.

Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 21.09.2017 комісія вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей , як такого, що ухиляється від їх виховання та утримання .

Під час розгляду справи представник третьої особи Кожушок -ОСОБА_10 повідомила, що під час бесіди з малолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_6, було встановлено, що діти підтримують свою матір у питанні позбавленні батьківських прав свого батька, оскільки останній не приймає участі в їх житті та розвитку, не спілкується з ними.

Із акту обстеження житлово-побутових умов видно, що позивач ОСОБА_7 -ОСОБА_8 разом з сином та донькою проживають в двокімнатній квартирі, де створені всі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини.

Із інформації наданої Державною прикордонною службою України вбачається, що ОСОБА_4 протягом 2015-2016 років двічі на рік приїжджав в Україну, де перебував незначний період.

Із інформації наданої Кловським ліцеєм №77 м. Києва вбачається, що батько ОСОБА_5 та ОСОБА_11, протягом періоду навчання з 2014 по 2016 років, до ліцею не приходив, батьківські збори не відвідував, навчанням не цікавився.

Із інформації наданої КДЮСША «Юніор спорт» та Спротивного клубу художньої гімнастики «Голден ритмік», де діти відвідують гуртки, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 успіхами дітей не цікавився, змагання не відвідував.

Із інформації наданої сімейним лікарем ОСОБА_12 вбачається, що за час спостереження дітей з лютого 2012 року, батько прийоми лікаря жодного разу не відвідував.

Судом також було вислухано думки дітей, кожен з яких повідомив про відсутність інтересу батька до їх життя, навчання та успіхів, відсутності будь-якого спілкування з ними.

Відповідно до ст.. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

У Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Вище встановлене приводить суд до переконання, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей , оскільки більше трьох років не піклується про їх здоров'я , фізичний, духовний та моральний розвиток.

Отже вимоги позивача є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150,164 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 2,10,76-81,263-265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3(актовий запис №1706 від 21 грудня 2004 року відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві) та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №1864 від 02 грудня 2006 року відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд ( а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 19.04.2018.

Суддя Л.І.Цокол