АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/971/17Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/287/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

за участі секретаря Танцюри О.В., представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду від 26 грудня 2017 року, яке ухвалено суддею Дудяком С.В., повний текст якого складено 02.01.2018 року, у цивільній справі № 597/971/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особа Заліщицька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий Сергій Іванович про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та підстави позовних вимог.

1.2. 14 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з вищевказаним позовом.

1.3. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру та земельну ділянку. Згідно заповіту від 17.03.2014 року спадкодавець усе своє майно заповів ОСОБА_7. Проте, у вказаному заповіті допущені помилки: в імені спадкоємця замість "ОСОБА_3" зазначено "ОСОБА_3", а в даті народження замість ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач, позбавлений можливості оформити свої спадкові права у державній нотаріальній конторі, оскільки оригінал заповіту ОСОБА_6 втрачено, а другий екземпляр заповіту знаходиться в матеріалах іншої цивільної справи. Крім цього, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на квартиру № 2 на вул. Наддністрянська 102 у м. Заліщики Тернопільської області, а саме витяг про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна. На момент набуття ОСОБА_6 у власність спірної квартири у 1991 році, не було передбачено обов'язкової державної реєстрації, а спадкодавець заповів саме йому все своє майно, тому просить його позов задовольнити в повному обсязі.

1.4. Право на спадкування за заповітом позивач обґрунтовує тим, що заповіт, який складено 07.05.2015 року є нікчемним, що стверджується висновками двох судових експертиз в цивільній справі №597/87/16-ц, про те, що підпис та рукописний текст в заповіті від 07.05.2017 року виконано не заповідачем ОСОБА_6, а сторонньою особою. Заповіт від 07.05.2017 року визнано судом недійсним за позовом відповідачки ОСОБА_2 - другої дружини спадкодавця.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Заліщицького районного суду від 26 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

2.2. Встановлено, що ОСОБА_6 17.03.2014 року складено заповіт на ім'я ОСОБА_8, який посвідчено приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстровано 17.03.2014 року в реєстрі за № 239. Вказаний заповіт належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

2.3. Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6, яке складається із 7/8 часток квартири НОМЕР_3 та 7/8 часток земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, площею 0,07040 га, що знаходяться в АДРЕСА_1

2.4. Судові витрати покладено на сторони в понесених ними розмірах.

2.5. Судове рішення мотивовано тим, що:

а) заповіт від 07.05.2015 року, який складено в користь позивача, є нікчемним, оскільки судом, при розгляді позову про визнання його недійсним в справі №597/87/16-ц, встановлено, що заповіт складено не заповідачем, прізвище, ім'я та по-батькові якого зазначено в заповіті, а іншою особою. Відповідно попередній заповіт від 17.03.2014 року є чинним.

б) станом на день звернення до суду з вказаним позовом, закон надавав особі право звертатись до суду з приводу встановлення юридичних фактів, оскільки в ЦПК не було виключного переліку, які факти можуть бути встановлені судом. Тому спір щодо встановлення належності заповіту, який складено ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягає судовому розгляду.

в) пояснення свідків-сусідів є належні докази ідентифікації позивача з особою, яка вказана у заповіті.

г) визнав право власності на частину спадкового майна, оскільки постановою державного нотаріуса від 14.09.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав наявності спору між спадкоємцями.

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

3.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_3 в її користь понесені в суді першої інстанції судові витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 7000 грн та з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції невірно витлумачив норми матеріального права стосовно права позивача на спадкування за заповітом, оскільки останній заповіт судом визнано недійсним. Підстави визнання заповіту недійсним не є підставами, з якими законодавець пов'язує відновлення попереднього заповіту, бо нею попередньо оспорювався останній заповіт з підстав, які викладені в частині 2 статті 1257 ЦК України. Суд не визнав заповіт від 07.05.2015 року нікчемним.

3.3. Поясненнями свідків підтверджено лише ототожнення особи позивача стосовно імені, але не як особи, яка є ідентичною особі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а не ІНФОРМАЦІЯ_3 року, день народження позивача.

3.4. Заповіт, який складено 17.03.2014 року, в користь особи на ім'я ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є одностороннім правочином. Тому, суд не може встановлювати належність його особі, яка не ідентифікується з особою, яка претендує на право спадкування за вказаним заповітом.

3.5. Заповіт, який складено 17.03.2014 року ОСОБА_6, є нікчемним, оскільки на момент його вчинення особи спадкоємця ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 не існувало.

3.7. Останній заповіт від 07.05.2015 року визнано судом недійсним і згідно до статті 1254 ЦК України, чинність попереднього заповіту за таких умов не відновлюється, тому до спадкування закликаються спадкоємці за законом.

4. Аргументи учасників справи.

(1) Належним чином повідомлені відповідачка та її представник в судове засідання не з'явились, не повідомили суд апеляційної інстанції про причини неявки.

(2) Позиція інших учасників справи:

(3) Позиція позивача викладена у відзиві на апеляційну скаргу:

4.1. У лютому 2018 року представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду залишити без змін.

4.2. Факти що мають юридичний характер - це факти з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року), наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Враховуючи те, що на підставі заповіту в особи - спадкоємця виникають відповідні права та обов'язки, така особа вправі звернутись до суду з вимогою про встановлення факту приналежності вказаного заповіту.

4.3. Суд першої інстанції вірно не застосував статтю 1254 ЦК України, згідно якої, чинність попереднього заповіту не відновлюється, оскільки у судовому порядку було встановлено, що попередній заповіт спадкодавцем не підписувався, а відтак є нікчемним. Норма ст.1254 ЦК України стосується лише правочинів, які судом визнані недійсними.

4.5. Невідповідність імені в заповіті зумовлена тим, що позивача усі рідні і близькі називали "ОСОБА_3", а не "ОСОБА_3", вказану обставину в судовому засіданні підтвердили, як свідки, так і відповідачка ОСОБА_2

(4) позиція яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу третьої сторони:

4.6. У березні 2018 року приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий С.І. подав відзив на апеляційну скаргу.

4.7. Просить рішення суду залишити в силі, посилаючись на те, що Закон України "Про нотаріат" та Положення про вчинення нотаріальних дій не передбачають обов'язку нотаріуса встановлювати особу на користь якої складається заповіт.

4.8. Третя сторона - Заліщицька державна нотаріальна контора відзиву на апеляційну скаргу не подала.

4.9. Третя сторона - Заліщицька державна нотаріальна контора просить справу слухати у відсутність представника.

(5) Позиція представника позивача, яка викладена в суді апеляційної інстанції.

4.10. Просить рішення залишити в силі з підстав, які викладені у відзиві. Додаткових обставин не наведено.

5. Обставини справи.

5.1. ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м.Заліщики помер ОСОБА_6 батько позивача, відповідача ОСОБА_4 та чоловік відповідачки, обставина визнана сторонами (а.с. 52).

5.2. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,0740 га для обслуговування вказаної частини будинку. Про склад спадкового майна свідчать копії договору куплі-продажі квартири, який 04.01.1992 року посвідчено державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори і внесено в реєстр за №21 та зареєстровано в БТІ 21.02.1992 року за №1154 в реєстровій книзі №9 та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, який зареєстровано 15.04.1999 року в Книзі записів державних актів за №149 ( а.с.11-12,17-18).

5.3. При житті ОСОБА_6 складено три заповіти, які посвідчені приватним нотаріусом Лютим С.І., що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру: 28.01.2010 року за реєстром №127 на бланку ВМК 966897; 17.03.2014 року за реєстром №239 на бланку ВТТ 719707 та 07.05.2015 року за реєстром №510 номер бланка не зазначено( а.с.94).

5.4. Заповіти складено в користь: 28.01.2010 року на ім'я ОСОБА_9, 17.03.2014 року на ім'я ОСОБА_8, 07.05.2015 року на ім'я ОСОБА_3 ( а.с.56-58).

5.5. 14 серпня 2015 року, ОСОБА_3 звернувся в Заліщицьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 07.05.2015 року після смерті ОСОБА_6 (а.с. 88, 96).

5.6. 20 жовтня 2015 року в Заліщицьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулась дружина - відповідачка у справі. В заяві зазначила, що їй відомо про заповіт від 07.05.2015 року та про право на обов'язкову долю (а.с.99).

5.7. 15 грудня 2015 року в Заліщицькій державній нотаріальній конторі зареєстровано заяву відповідача ОСОБА_4М про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6.( а.с.104).

5.8. 11.09.2017 року в Заліщицькій державній нотаріальній конторі зареєстровано заяву позивача, яка посвідчена 07.09.2017 року консулом Генерального консульства України в Кракові про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2014 року ( а.с.107)

5.9. Рішенням Заліщицького районного суду в справі №597/87/16-ц від 05 вересня 2017 року заповіт, який складено 07.05.2015 року визнано недійсним, з підстав відсутності вільного волевиявлення заповідача і яке не відповідало його волі, оскільки заповіт підписано сторонньою особою з наслідуванням почерку та підпису ОСОБА_6.(а.с.59-60).

5.10. 14.09.2017 року державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори, винесено постанову про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6 у зв'язку з наявністю спору між спадкоємцями, сторонами справи (а.с. 73).

Позиція апеляційного суду

6. Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції:

6.1. Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6.2. Судове рішення вищевказаним вимогам не відповідає.

6.3. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

6.5. Згідно ч. 1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

6.6. Згідно до част.2 ст 1257 ЦК заповіт за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

6.7. Статтею 1254 ЦК України зпередбачено наслідки стосовно попередньо складених заповітів у випадку складення нового:-

"1. Заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.

2. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

3. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

4. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

5. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни.

6. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто."

6.8. Предметом розгляду в справі №597/87/16 був оспорюваний правочин, який визнано судом недійсним з підстав, які досліджувались та були встановлені в процесі розгляду справи.

6.9. Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_3 не ставив під сумнів підстави позову та обставини, з якими позивачка, дружина спадкодавця обгрунтовувала свої вимоги.

6.10. ОСОБА_3 не оскаржив вказане судове рішення, тобто погодився з тим що правочин відноситься до категорії оспорюваних правочинів, а не є нікчемним згідно до част.1 ст.1257 ЦК..

6.11. Вказане судове рішення є чинним.

6.12. Підстави визнання заповіту від 17.05.2015 року недійсним не охоплюються змістом вимог, які викладені статтях 225 та 231 ЦК України.

6.13. Враховуючи зміст мотивувальної частини рішення Заліщицького районного суду та норми ст. 1257 ЦК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що заповіт складений 07.05.2015 року є недійсним,а не нікчемним.

6.14. Суд першої інстанції зробив необгрунтований висновок про те, що поновлюється чинність попереднього заповіту від 17.03.2014 року та встановив його приналежність особі ім'я та день народження якої є відмінними від імені та дня народження особи в користь якої зроблено вказаний заповіт.

6.15. Відсутність поновленого заповіту зумовлює спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6 за законом.

6.16. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

6.17. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

6.18. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

6.19. Згідно до статті 15 ЦК України- "Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства."

6.20. Зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

6.21. Порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, що передбачено статтями 4, 5 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

6.22. Доводи апелянта про те, що заповіт від 07.05.2015 року є нікчемним, що дає право використання попереднього заповіту, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки із мотивувальної частини рішення вбачається, що судом при ухваленні рішення застосовано норми матеріального права, частини 2,4 статті 1257 ЦК України (недійсність правочину). В резолютивній частині рішення не визнано заповіт нікчемним. Судове рішення є чинним.

6.23. Вирішення вимог позивача про встановлення факту належності заповіту від 17.03.2014 року є можливим при обґрунтованості вимог щодо відновлення його чинності.

6.24. Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що встановлення факту належності заповіту не порушує права позивача, оскільки згідно норм цивільного кодексу України після визнання недійсним попереднього заповіту, спадкування відбувається за законом на зальних підставах.

7.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги:

(1) Щодо суті апеляційної скарги

7.1. Суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, а тому рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26.12.2017 року підлягає скасуванню з ухваленям нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Заліщицька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий Сергій Іванович про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно.

(2). Щодо розподілу судових витрат.

8.1. Згідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

8.2. Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

8.3. В суді першої інстанції відповідачкою оплачено 7000 грн адвокату ОСОБА_10 за отримання правничої допомоги, що підтверджено долученими квитанцією від 26.12.2017 року та актом виконаних робіт ( а.с.115,116).

8.4. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

8.5. Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

8.6. Згідно до положень ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи."

8.7. Враховуючи те, що апеляційна скарга є підставною та підлягає задоволенню, відповідно судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2895 грн. який оплачено за подачу апеляційної скарги, покладається на позивача ОСОБА_3 та 7000 грн витрат з оплати правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26.12.2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Заліщицька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий Сергій Іванович про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 проживаючого АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючої АДРЕСА_3 судовий збір в сумі 2895 грн. який оплачено за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач