Ухвала

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 646/5016/17

провадження № 61-1522 ск 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 серпня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 грудня

2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на непрацездатну особу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Відносини між ними значно погіршились, ОСОБА_5 припинив матеріально забезпечувати їхню сім'ю. ОСОБА_4 є інвалідом II групи внаслідок загального захворювання та пенсіонером за віком, у зв'язку із чим є непрацездатною особою та отримує пенсію у розмірі 1 430 грн

31 коп. Інших доходів вона має, матеріальної допомоги їй ніхто не надає. При цьому ОСОБА_5 отримує пенсію близько 2 000 грн та працює, за що отримує заробітну плату у розмірі 3 493 грн 93 коп. За станом здоров'я вона потребує операції, однак чоловік ігнорує її прохання про надання матеріальної допомоги, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 кошти на її утримання (аліменти) у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн щомісяця.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова у складі судді

Сороки О. П. від 7 серпня 2018 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області у складі суддів: Карімової Л. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б., від 7 грудня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду

м. Харкова від 7 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 грудня 2017 року, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить вказані рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на непрацездатну особу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини другої та частини третьої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Згідно з частиною четвертою статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимогиг, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_4 отримує пенсію у розмірі, що перевищує встановлений Законом України «Про державний бюджет України

на 2017 рік» прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, який з 1 травня 2017 року становив 1 312 грн, а з грудня 2017 року - 1 373 грн. Отже суди першої та апеляційної інстанцій вірно застосували до спірних правовідносин норми статті 75 СК України.

Аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка незабезпечена прожитковим мінімумом.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111 цс 17.

У цій справі суди встановили, що на час звернення до суду ОСОБА_4 отримувала пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1 430 грн 31 коп щомісячно, тому її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому ОСОБА_4 не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75

СК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими та зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова

від 7 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 7 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на непрацездатну особу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников