ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/485/18
Провадження №2/477/453/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області в м. Миколаїв в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат з державного бюджету на навчання,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останньої на користь держави в особі Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» витрати на навчання в сумі 46127,74 грн., а також судовий збір.

20 квітня 2018 року позивачем до суду надійшла позивача заява про збільшення позовних вимог та стягнення з відповідача витрат на навчання в сумі 62340,13 грн., з урахуванням стипендії, отриманої ОСОБА_1 в розмірі 16212,13 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що на підставі наказу ректора №185-у від 06 серпня 2009 року відповідач з 01 вересня 2009 року була зарахована студентом до Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» (далі Академія), стоматологічного факультету. 25 вересня 2009 року між відповідачем та академією укладено Угоду № 004 про підготовку фахівця з вищою освітою, згідно якої вона зобов'язувалась здійснити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівців з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик, а студентка ОСОБА_1 зобов'язувалася оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою за напрямками підготовки «Стоматологія» і прибути після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення та відпрацювати не менше трьох років.

Відповідно до витягу з наказу № 256-у від 26 червня 2015 року рішенням Державної екзаменаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію лікаря-стоматолога і видано диплом спеціаліста від 30 червня 2015 року серії С15 №008415.

Згідно картки працевлаштування випускника та пропозиції щодо працевлаштування ОСОБА_1 погодилась із пропозицією направлення на роботу до УОЗ Миколаївської ОДА, Жовтнева центральна районна лікарня на посаду лікаря-стоматолога, про що свідчить її підпис.

Однак, за інформацією Управління охорони здоровя Миколаївської ОДА від 25 серпня 2015 року відповідач станом на 25 серпня 2015 року не приступила до навчання в інтернатурі.

Через те, що ОСОБА_1 були порушені взяті на себе зобовязання та не відпрацьовані три роки, відповідно до умов угоди, відповідач зобовязана відшкодувати витрати за навчання до державного бюджету.

18 вересня 2015 року академією направлявся лист ОСОБА_1 з проханням повідомити причини невиконання зобовязань і добровільно відшкодувати витрачені кошти на навчання. Відповідно до кошторису розрахунків вартості освітньої послуги спеціаліста випускника академії 2015 року витрати на навчання відповідача становлять всього 62339,87 грн., з яких: 46127,74 грн.- фактичні видатки згідно кошторису та 16212,13 грн. стипендія виплачена ОСОБА_1.

Оскільки витрачені на навчання кошти відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, позивач просить їх стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направи до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги навчального закладу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми за навчання в розмірі 62 340, 13 грн. визнав в повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі на підставі письмових матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що з 01.09.2009 року згідно наказу ректора вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» № 185-у від 06.08.2009 року ОСОБА_1 була зарахована студенткою медичного факультету(стоматологія) вищого навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» (а.с.7).

25 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та академією укладено Угоду № 004 про підготовку фахівця з вищою освітою, згідно якої вона зобов'язувалась здійснити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівців з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик, а студентка ОСОБА_1 зобов'язувалася оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою за напрямками підготовки «Стоматологія» і прибути після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення та відпрацювати не менше трьох років ( а.с.8). В разі неможливості прибути або відмовити їхати за призначення відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Відповідно до витягу з наказу № 256-у від 26.06.2015 року рішенням екзаменаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію лікаря-стоматолога ( а.с.9).

30.06.2015 року ОСОБА_1 видано диплом спеціаліста від 30 червня 2013 року серії С15 №008415, в якому зазначено, що ОСОБА_1 закінчила у 2015 році вищий державний навчальний заклад України «Українська медична стоматологічна академія» і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «стоматологія» та здобула кваліфікацію лікаря-стоматолога (а.с.10).

Згідно з витягу з протоколу державного розподілу та із журналу обліку направлень на роботу випускників академії за 2015 рік ОСОБА_1 отримала направлення за №79 до місця призначення УЗО Миколаївської ОДА, Жовтнева ЦРЛ на посаді лікаря-стоматолога про що свідчить її підпис, і повинна була відпрацювати не менше трьох років, відповідно до умов угоди ( а.с.11-14).

В свою чергу, ОСОБА_1 так і не приступила до інтернатури, що підтверджується наданою Управлінням охорони здоровя Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с. 15).

Як заначено в типовій угоді про підготовку фахівців з вищою освітою № 004 від 25.09.2009 року, укладеній між сторонами, відповідач після закінчення вищого навчального закладу має прибути за місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років. У разі відмови їхати за призначенням вона зобовязана відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. З умовами договору ОСОБА_1 була ознайомлена та з ними погодилась, про що свідчить її власний підпис.

За приписами ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції до 06.09.2014 року), випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи. Випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Як зазначено в ст. 52 цього закону( в редакції до 06.09.2014 року) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так пунктом 14 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 992 від 22.08.1996 року встановлено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

18.09.2015 року за вих. № 1910/3182 на адресу відповідача академією був направлений лист, з проханням повідомити деканат факультету в строк до 30.10.2015 року про причини відмови приступити до проходження інтернатури, або надати документи з МОЗ України щодо перерозподілу. Крім цього, ОСОБА_1 було попереджено про те, що у разі не повідомлення причин, до суду буде подана позовна заява про стягнення з нею коштів за навчання (а.с. 16).

Сума витрат державного бюджету на навчання ОСОБА_1 становить 62340,13 грн., відповідно до кошторису вартості освітньої послуги спеціаліста бюджетної форми навчання Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» (а.с. 18-19, 29-30).

До цього часу таке відшкодування відповідачем в добровільному порядку не проведено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно приписів ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» вартість навчання в сумі 62340,13 грн.

Також, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» про стягнення витрат з державного бюджету на навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави в особі Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» витрати з державного бюджету на навчання в сумі 62340 (шістдесят дві тисячі триста сорок) грн. 13 коп. (отримувач : УК у м.Полтаві /м.Полтава/ 24060300, , Банк ГУДК України в Полтавській області, МФО 831019, р/р 0002) .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. (, р/р8019, банк одержувача ДКУ у м.Київ, МФО 820172).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова