Справа № 691/163/18
Провадження № 2-о/691/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, про встановлення факту постійного проживання батька дитини на території України,

ВСТАНОВИВ :

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання батька дитини на території України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на ті обставини, що вона є матірю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_3, з яким вона з 08.09.1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, - є його батьком. 10.04.2017 року її чоловік ОСОБА_3 помер. За обліковими даними Мліївської сільської ради Городищенського району, Черкаської області, ОСОБА_3, будучи громадянином СРСР, проживав без відмітки про прописку на території с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області в період 05.12.1988 року по 30.11.1990 року. У 2003 році, після народження їхнього сина ОСОБА_2, вони сімєю переїхали проживати на територію України в м. Чернівці. Їхній син з 01.09.2007 року по 27.06.2017 року навчався в Чернівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4 Чернівецької міської ради. Після смерті чоловіка, вони разом із сином переїхали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2. З 01.09.2017 року син навчається в Городищенській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів № 2 в 11 класі та, з метою подальшої реалізації свого права на освіту, готується до участі у зовнішньому незалежному оцінюванні. Зважаючи на дані обставини, її син досяг шістнадцятирічного віку та має намір набути громадянство України і оформити паспорт громадянина України, в чому йому було відмовлено. З метою встановлення причини відмови у видачі паспорта громадянина України, вона звернулася до Городищенського РС УДМС в Черкаській області, на що їй письмово повідомлено, що її син є громадянином ОСОБА_4 за народженням, проте має право набути громадянство України за територіальним походженням, за належного підтвердження факту проживання на території України до 24.08.1991 року його батька ОСОБА_3 враховуючи викладене, вона звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10.04.2017 року, на території України до 24.08.1991 року, в період з 05.12.1988 року по 30.11.1990 року.

В судовому засіданні, представник заявника вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи не заперечував щодо задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, які підтвердили те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав на території України, зокрема у с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області, з 05.12.1998 року по 30.11.1990 року, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає наступне.

Відповідно до чинного законодавства, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10.04.2017 року, на території України до 24.08.1991 року, в період з 05.12.1988 року по 30.11.1990 року, що заявнику необхідно для реалізації прав її неповнолітнього сина на освіту.

Згідно п. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

У судовому засіданні було досліджено документи, надані заявником ОСОБА_1 у підтвердження заявлених вимог, зокрема копії: паспорту Серії АК № 0583342; посвідки про постійне проживання № ІН104057; свідоцтва про шлюб Серії ІІІ-СЛ № 408401; свідоцтва про народження Серії АА № 425271; погосподарської книги Мліївської сільської ради станом на 1986-1990 роки; довідки виконавчого комітету Мліївської сільської ради від 12.09.2017 року № 505 та від 14.02.2018 року № 75; довідку директора Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 від 18.09.2017 року № 431; довідки Городищенської загальноосвітньої школи І-ІІІ № 2 Городищенської районної ради від 11.10.2017 року № 112 та від 21.02.2018 року № 48; відповідь на звернення Городищенського РС УДМС України в Черкаській області від 14.12.2017 року від 1049.

Зазначені документи, а також пояснення свідків, дають суду підстави вважати, що заявник надав достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог, а тому, враховуючи вищевикладене та те, що представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області не заперечував проти задоволення вимог заявника, що свідчить про відсутність спору про право, суд вважає, що дану заяву слід задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 319 ЦПК України, п. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», суд,

ВИРІШИВ :

заяву задоволити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10.04.2017 року, постійно проживав на території України по вулиці Колгоспна, 94 в селі Мліїв, Городищенського району, Черкаської області в період з 05.12.1988 року по 30.11.1990 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_5