ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №592/1500/18

Номер провадження 22-ц/788/556/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та

представника відповідача Сумської міської ради Базіля Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сумської міської ради на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2018 року в складі судді Катрич О.М., постановленої у м. Суми, повний текст якої складений 15 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумської міської ради про зобов'язання вчинити дії, в якому просила зобов'язати Сумську міську раду надати їй в користування земельну ділянку площею 0,0426 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташоване належне їй на праві приватної власності нерухоме майно - незавершена будівництвом трансформаторна підстанція 48% готовності, за адресою: АДРЕСА_1.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення її позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Сумській міській раді розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,0426 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташоване належне їй на праві приватної власності нерухоме майно - незавершена будівництвом трансформаторна підстанція 48% готовності в АДРЕСА_1. В обґрунтування своєї заяви позивач послалась на те, що існує реальна загроза відчуження земельної ділянки, що унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено Сумській міській раді розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,0426 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Вказану ухвалу судді відповідач по справі оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Сумська міська рада, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми про забезпечення позову від 15.02.2018 року скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що судом при вирішенні питання про забезпечення позову не було взято до уваги обов'язок позивачки розібрати придбане нею майно на будівельні матеріали. Свої твердження відповідач обґрунтовує тим, що позивачка набула право власності на об'єкт незавершеного будівництва за рішенням господарського суду Сумської області від ПП «КФ Консалтинг», яке, в свою чергу, набувало право власності на даний об'єкт на аукціоні від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області під розбирання.

Також відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив із поданих позивачем документів та наведених у заяві доводів і тому не міг об'єктивно оцінити обставини справи, ураховуючи, що станом на лютий 2018 року на спірній земельній ділянці, яка належить Сумській міській раді, відсутнє належне позивачці майно, що підтверджується фотофіксацією, яка долучена до матеріалів справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Сумської міської ради Базіля Р.В. про задоволення апеляційної скарги та представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобов'язання Сумської міської ради надати їй в користування земельну ділянку площею 0,0426 га, кадастровий номер якої НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на якій розташоване належне їй на праві приватної власності нерухоме майно - незавершена будівництвом трансформаторна підстанція 48% готовності.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно вимог ч. 2 цієї статті ЦПК забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції було забезпечено позов шляхом заборони Сумській міський раді розпоряджатися земельною ділянкою. Колегія суддів вважає, що даний вид забезпечення позову відповідає предмету позову і є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав, передбачених законом, для забезпечення позову шляхом заборони розпоряджатись спірною земельною ділянкою, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1, що знайшло своє підтвердження у рішенні постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради від 08.02.2018 року про рекомендацію міській раді підтримати проект рішення про надання в постійне користування КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0426 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Категорія та функціональне призначення: за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради під розміщеним спортивним майданчиком.

Доводи апеляційної скарги щодо протилежного не спростовують висновок суду стосовно задоволення заяви про забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі про обов'язок ОСОБА_1 розібрати придбаний об'єкт незавершеного будівництва є безпідставними, оскільки рішенням господарського суду Сумської області від 29.07.2008 року № 10/389-08 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 набула право власності на фундамент трансформаторної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 без зазначення про подальші дії щодо цього і вказане її право було зареєстровано 24.11.2011 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 12-13, 19).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на фотофіксацію, яка ніби то підтверджує відсутність на спірній земельній ділянці майна позивача, не заслуговує на увагу, оскільки не є належним доказом, який би об'єктивно підтвердив вказану обставину.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради відхилити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суд м. Суми від 15 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -

Судді: