Справа № 146/586/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" квітня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

прокурора Дацюка С.М.,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Томашполі справу за заявою головного лікаря комунальної установи Томашпільська центральна районна лікарня ОСОБА_4 про надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду на амбулаторно-примусове лікування за поданням районного психіатра ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року головний лікар КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» ОСОБА_4 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить надати ОСОБА_5 амбулаторну психіатричну допомогу як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за поданням районного психіатра ОСОБА_3

Заява обґрунтована наступним.

24 квітня 2018 року до КУ «Томашпільська ЦРЛ» надійшла письмова заява від лікаря психіатра ОСОБА_3 щодо надання амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2.

В заяві зазначена, що ОСОБА_5 з 1997 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті КУ «Томашпільська ЦРЛ» з приводу хронічного психічного захворювання. Неодноразово лікувався стаціонарно в ВОПНЛ ім. Ющенка в 1997 -2002 рр., 2003 р., 2004 р. 2006 - 2008 рр., 2010 -2018 рр. з діагнозом шизофренія, параноїдної форми, безперервний тип перебігу. Хворий потребує постійного амбулаторного лікування. Захворювання носить безперервний характер з короткими ремісіями. В період загострення хворий злобний, агресивна, схильний до нанесення тілесних ушкоджень, пошкодження свого майна та майна оточуючих.

24 квітня 2018 року ОСОБА_5 був оглянутий лікарем-психіатром Томашпільської ЦРЛ, яка зробила висновок, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого останній може завдати значної шкоди своєму здоровю та здоровю оточуючих у звязку з погіршенням психічного стану, якщо йому не буде надана амбулаторна психіатрична допомога.

24 квітня 2018 року ОСОБА_5 був представлений на ЛКК.

Головний лікар ОСОБА_4 зазначає, що заключенням ЛКК рекомендовано оформлення амбулаторного примусового лікування як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за місцем проживання.

У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала повністю, вказала, що необхідність надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку повязана з тим, що у нього дійсно встановлено тяжкий психічний розлад, попросила заяву задовольнити, надати дозвіл на проведення амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_5 в примусовому порядку строком на шість місяців.

Законний представник хворого ОСОБА_5 батько ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти надання його сину ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 вважає за необхідне надати ОСОБА_5 амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Таким чином, визначальними для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, є наявність умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

За змістом ч. 3 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 1997 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Томашпільської ЦРЛ з приводу хронічного психіатричного захворювання.

Хворий неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні ім. Ющенка (в 1997 р. -2002 р., 2003 р., 2004 р. 2006 р. - 2008 р., 2010 р. -2018 р.) з діагнозом шизофренія, параноїдної форми, безперервний тип перебігу.

Захворювання носить безперервний характер з короткими ремісіями. В період загострення хворий злобний, агресивна, схильний до нанесення тілесних ушкоджень, пошкодження свого майна та майна оточуючих.

Згідно рішення ЛКК Томашпільської ЦРЛ № 246 від 24 квітня 2018 р. щодо ОСОБА_5 комісією рекомендовано оформлення амбулаторного примусового лікування як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за місцем проживання.

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 та сам хворий ОСОБА_5 дав свою згоду на надання останньому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду на амбулаторно-примусове лікування.

Оскільки необхідність надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за поданням районного психіатра ОСОБА_3 у повному обсязі знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, сам ОСОБА_5 не заперечив щодо надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду, тому суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 81, 339-342 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд-

ВИРІШИВ :

Заяву головного лікаря комунальної установи Томашпільська центральна районна лікарня ОСОБА_4 про надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за поданням районного психіатра ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дозвіл на проведення амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку як захід медичного характеру із звичайним режимом нагляду за поданням районного психіатра ОСОБА_3 строком на шість місяців

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 2 травня 2018 року

Суддя: О.В. Пилипчук

Присяжні: