Справа № 214/1566/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до первинної профспілкової організації державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» про визнання протиправним та скасування рішення про розірвання трудового договору, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до первинної профспілкової організації державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» (далі за текстом «профспілка»), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про розірвання трудового договору з генеральним директором ДПП «Кривбаспромводопостачання» ОСОБА_1 на вимогу виборного органу профспілки за ст. 45 КЗпП України, що знайшло своє відображення в протоколі засідання профспілкового комітету ДПП «Кривбаспромводопостачання» № 2 від 13 лютого 2018 року.

В обґрунтування позову зазначив наступне. Він, ОСОБА_1, обіймає посаду генерального директора державного промислового підприємства Кривбаспромводопостачання» (далі за текстом «ДПП») відповідно до Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № К-359/0/5-16 від 21.11.2016 року та контракту укладеного між ним та Дніпропетровською державною адміністрацією.

Вказує, що за час перебування на посаді генерального директора, сумлінно виконує свої посадові обовязки, ним не порушуються норми чинного законодавства про працю України, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

6 березня 2018 на офіційну електронну пошту підприємства, надійшов лист за підписом директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської ОДА ОСОБА_2, про надання пояснень та копій документів профспілковому комітету профспілки, вих. №808/0/112-18 від 2 березня 2018 року, додатком до якого була копія Протоколу засідання профспілкового комітету профспілки №2 від 13 лютого 2018 року, в якому містилось рішення про розірвання трудового договору з ним, генеральним директором ДПП на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації за ст. 45 КЗпП України

Вважає, що профспілковий комітет, вирішуючи питання про звернення до Дніпропетровської ОДА про розірвання з ним трудового договору, порушив його, позивача, права, гарантовані законодавством.

Наполягає, що мав бути запрошений на дане засідання профспілкового комітету та мати можливість надати свої пояснення та міркування, оскільки зазначене питання стосувалося безпосередньо його, позивача. Як вбачається з протоколу, питання висвітлювалися односторонньо та не обєктивно, не запрошення його на засідання порушує його право на надання пояснень, яке гарантується трудовим законодавством будь-якому працівнику при вирішенні питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Проте, його не було запрошено та жодним чином не було повідомлено про проведення даного засідання профспілкового комітету, що стало однією з причин необґрунтованого та необєктивного вирішення питання.

Зазначає, що в частині 2 статті 45 КЗпП України вказано, якщо керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

Вказує, що зі змісту цієї правової норми вбачається, що керівнику, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, має бути вручена копія такого рішення.

Проте запрошений на засідання профспілкового комітету він не був, дізнатися про вирішувані питання та отримати копії відповідних документів на засіданні чи безпосередньо після нього, не міг.

Також, жодних копій документів, зокрема, копії протоколу, рішення профспілкового комітету йому не вручалася та не направлялися будь-яким встановленим порядком на його адресу, тобто, він взагалі не знав та не мав можливості дізнатися про таке рішення.

Вважає, що зазначене грубо порушує його право на оскарження даного рішення до суду в порядку ч. 2 ст. 45 КЗпП України, нівелює право на захист прав та законних інтересів у судовому порядку.

Ознайомившись з текстом копії Протоколу № 2 від 13 лютого 2018 року зробив висновок, що всі твердження викладені в вищезгаданому протоколі є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності з наступних причин.

Стосовно хибного твердження, що укладанням договору оренди порушили права як підприємства, так і трудового колективу в цілому, які гарантовані та захищені державою, Конституцією і окремими законами та що права трудового колективу були порушені при прийнятті рішення про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, зазначає, що договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6494-ОД від 29 грудня 2017 року було укладено між Регіональними відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровської області та Комунальним підприємством «Кривбасводоканал».

Наполягає, що укладання даного договору ніяким чином не відноситься до трудового спору, а тим паче до компетенції ст. 45 КЗпП України і ніяким чином не може розглядатися в розрізі трудового законодавства.

Він, як генеральний директор ДПП, не приймав рішення про передачу в оренду майна підприємства, вказаний договір не підписував, це не передбачено діючим в Україні законодавством, а отже вважає, що не може нести відповідальність за вчинення дій іншими особами.

Однак, вважає за потрібне наголосити, що в оренду було передано саме окреме індивідуально визначене майно (нерухоме та інше), а не цілісний майновий комплекс ДПП «Кривбаспромводопостачання».

В оренду комунальному підприємству було передано групу інвентарних номерів - 2324 інвентарних номери. На даний час всього на балансі ДПП обліковується понад 5873 інвентарних номерів, тому вважає, що твердження щодо передачі в оренду цілісного майнового комплексу ДПП є хибним та зводяться до абсурду.

Організаційні відносини повязані з орендою державного майна регулюються, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Наполягає, що в оренду передавалося саме окреме майно, а не цілісний майновий комплекс, тому і права трудового колективу, відповідно до ст. 7 вказаного Закону порушено не було.

У відповідності до порядку оголошення конкурсу та сповіщення зацікавлених осіб встановленим зазначеним Законом а також Порядком проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 р. N 906, оголошення про конкурс на право оренди державного майна було опубліковане в газеті «Відомості приватизації» в номері 77 (1097) від 2 жовтня 2017 року та на веб-сайті орендодавця і всі бажаючі мали змогу впродовж 10 робочих днів після опублікування надіслати свої заяви про оренду.

З огляду на викладені факти, вважає, що процедура передачі державного майна в оренду була виконана у повній відповідності до приписів діючого в Україні законодавства, а ним, позивачем, не порушувалися приписи законодавства про працю, Колективний договір та Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Стосовно хибного твердження про порушення Розділу 2 Колективного договору, а саме, що адміністрація взяла на себе зобовязання вживати заходи надання запланованого на 2018 рік обсягу послуг зазначає, що відповідно до п. 2.2 Колективного договору передбачений обсяг з подачі та перекачування шахтної води, зазначений виключно за 2013 рік, що давно втратив свою актуальність, а не на 2018 рік, як зазначено в Протоколі.

Також вважає невірним твердження, що генеральний директор грубо порушив ч. 3 ст. 32 КЗпП України, з огляду на те, що про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці, у відповідності до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, так як істотні умови праці на підприємстві змінено не було. На підприємстві була запущена процедура скорочення працівників у повній відповідності до Закону. Зважаючи на це вказує, що ним, позивачем, не порушувались норми Кодексу законів про працю України.

Вважає, що посилання в оскаржуваному Протоколі на те, що генеральний директор ДПП суттєво порушує покладені на нього зобовязання, чим підриває фінансово-економічний стан підприємства, не мають під собою ніякого підґрунтя, та не мають ніякого відношення до порушення ним, позивачем, законодавства про працю, Колективного договору і Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Проте, бажає зазначити, що при аналізі основних показників фінансових результатів господарської діяльності ДПП, у тому числі і прибутку підприємства за 2017 рік, вбачається, що відбулося зростання чистого прибутку підприємства на більш ніж 8,7 млн. гривень.

Наполягає, що ним в повній мірі виконуються обовязки покладені на нього, відповідно до Статуту підприємства, Колективного договору та трудового контракту. А твердження викладені у Протоколі, стосовно зменшення прибутку підприємства є надуманими.

Вказує, що твердження, викладені в Протоколі стосовно незаконного звільнення працівника 12 лютого 2018 року, за п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул) не мають під собою ніякого нормативного підґрунтя, тому що визначення законності або незаконності звільнення, знаходиться у виключній компетенції суду. Як йому, позивачу, відомо, то даний факт не розглядався в судовому порядку, жодного рішення суду по даному звільненню винесено не було.

Щодо розділу 7 Колективного договору «Охорона праці», зазначає, що профспілковим комітетом в Протоколі хибно зазначено, що в 2017 році витрати на охорону праці склали 0,5 % від реалізованої продукції, що спростовується даним розрахунком, здійсненим у відповідності до Постанови КМУ № 994 від 27.06.2003 «Про затвердження переліку заходів та засобів з охорони праці, витрати на здійснення та придбання яких включається до витрат».

Вказує, що витрати ДПП на охорону праці за 2017 рік становлять: приведення основних фондів у відповідність з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці 3587, 9 тис. грн.; механізація робіт, усунення впливу небезпечних і шкідливих виробничих факторів на робочих місцях 311,4 тис. грн.; придбання спецодягу 527,4 тис. грн.; медогляди 108,3 тис. грн.; навчання з охорони праці 29,2 тис. грн.; витрати на спецхарчування 69,5 тис. грн..; придбання миючих засобів 22,8 тис. грн.; лабораторні дослідження робочих місць 6,5 тис. грн.; технічне діагностування, перезарядка вогнегасників 22,9 тис. грн.; техогляд технологічних транспортних засобів 0,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд хлорних посудин 73,0 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд вантажопідіймальних кранів 79,9 тис. грн.; ремонт побутових приміщень 209,0 тис. грн.; придбання шаф для одягу 37,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд електроустановок 260,0 тис. грн. Разом 5346,8 тис. грн.

Всього за 2017 рік ДПП реалізовано продукції на суму 309771,8 тис. грн., а витрати на охорону праці за 2017 р. склали 5346,8 тис. грн., що становить 1,72% від суми реалізованої продукції.

Зазначає, що для приведення основних фондів у відповідність з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці вжито наступних заходів, а саме на виконання вимог пункту 7 глави 3 розділу VIII Правил охорони праці при виробництві, зберіганні, транспортуванні та застосуванні хлору (НПАОП 0.00-1.23-10) було придбано автоматичні хлоратори (виробник Grundfos Німеччина) у кількості 10 шт. Для механізації робіт з розливу і транспортування отруйних, агресивних речовин, та також для усунення впливу на працівників небезпечних і шкідливих виробничих факторів було придбано насоси-дозатори (виробник Grundfos Німеччина), що перекачують шкідливу речовину 4 класу небезпеки Коагулянт для очищення води.

Вказує, що з метою забезпечення виконання умов Колективного договору та нормативно-правових актів з охорони праці за рахунок коштів підприємства було придбано та використано за призначенням спеціальний одяг та взуття для працівників підприємства. Незважаючи на те, що закупівля спецодягу проводилась через систему відкритих торгів PROZORRO, де вирішальним фактором для вибору пропозиції є мінімальна ціна, всі придбані засоби індивідуального захисту належної якості, мають сертифікати (декларації) відповідності вимогам технічних регламентів засобів індивідуального захисту.

Зазначає, що на ДПП здійснюється постійний контроль за додержанням вимог нормативних актів про охорону праці, всі працівники підприємства були забезпечені засобами індивідуального захисту.

Вказує, що на адресу ДПП надійшов лист від профспілкового комітету підприємства (вих. № 1/2 від 1 лютого 2018 року) про надання інформації щодо плану соціально-економічного розвитку підприємства за 2018 рік. У відповідності до ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ним, позивачем, була надана запитувана профспілкою інформація (вих. № 16-05-319 від 5 лютого 2018 року), однак можливості надати зазначену інформацію у нього не було, тому що голова профспілки відмовилась отримати вищезгаданий лист без пояснення причин, а власної канцелярії профспілковий комітет не має, юридична та поштова адреса Первинної профспілкової організації ДПП «Кривбаспромводопостачання» збігається з адресою підприємства, що унеможливлює фактичне надсилання кореспонденції до профспілки. З огляду на дані обставини, для уникнення порушень строків надання інформації до профспілки, було складено ОСОБА_2 про відмову в отриманні листа від 5 лютого 2018 року за підписами начальника юридичного відділу, начальника служби безпеки та начальника служби з ремонту будівель та споруд.

Згідно зі ст. 45 КЗпП України, на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».Зазначає, що право на вимогу про розірвання трудового договору з керівником виникає у профспілки тільки при сумарному порушенні ним зазначених у ст. 45 КЗпП України норм.

Зважаючи на викладені факти, які спростовують на його думку, всі твердження, викладені в Протоколі №1 засідання профспілкового комітету від 13 лютого 2018 року, вважає, що рішення про розірвання трудового договору з генеральним директором ДПП ОСОБА_1 на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації за ст. 45 КЗпП України, що знайшло своє відображення в Протоколі засідання профспілкового комітету ДПП № 2 від 13 лютого 2018 року є протиправним та не може застосовуватись в порядку ст. 45 КЗпП України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши в своїх поясненнях зміст позовної заяви, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розпорядження (а.с.11), трудова книжка (а.с.12), статут (а.с.13-25), витяг (а.с.26-28), акт (а.с.29), протокол засідання (а.с.30-40), напис (а.с.41), колективний договір (а.с.42-49), договір оренди (а.с.50-57), акт (а.с.61-104).

У судовому засіданні позивач заявив клопотання про долучення до справи доказів, яке задоволено.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: розпорядження (а.с.11), трудову книжку (а.с.12), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування позивача у трудових відносинах з ДПП «Кривбаспромводопостачання».

Суд вважає належним доказом: протокол засідання (а.с.30-40), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстав прийняття рішення про звільнення позивача з підприємства.

Суд вважає належним доказом: статут (а.с.13-25), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме права та обовязки позивача, як генерального директора підприємства.

Суд вважає належним доказом: витяг (а.с.26-28), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме статус юридичної особи відповідача.

Суд вважає належним доказом: акт (а.с.29), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме звернення позивача до відповідача.

Суд вважає належним доказом: колективний договір (а.с.42-49), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме взаємні зобовязання сторін по справі.

Суд вважає належним доказом: договір оренди (а.с.50-57), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстав прийняття рішення про звільнення позивача з підприємства.

Суд вважає належним доказом: акт (а.с.61-104), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявності або відсутності порушень позивачем трудового законодавства.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи з точки зору допустимості акт (а.с.61-104), суд враховує наступне. Відповідно до ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як передбачено ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення, належить здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством. Як передбачено п. 1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМ України від 26 квітня 20117 року №295 (далі за текстом «Порядок №295) цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування). Згідно пунктів 2 та 3 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів. Зазначений акт складений за наслідками інспекційного відвідування інспектором праці, тобто на підставі зазначений вимог законодавства, а тому є допустимим доказом.

Суд оцінюючи договір (а.с.50-57), вважає його допустимим доказом, приймаючи до уваги, що згідно ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків, а відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а також ту обставину, що даний договір ніким не оспорений.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Розпорядження (а.с.11), трудова книжка (а.с.12), статут (а.с.13-25), витяг (а.с.26-28), акт (а.с.29), напис (а.с.41), колективний договір (а.с.42-49), договір оренди (а.с.50-57), акт (а.с.61-104), суд знаходить достовірними.

Пояснення позивача про те, що договір оренди він не підписував, що цей договір укладений стосовно окремого майна, а не цілісного комплексу, узгоджуються зі змістом договору (а.с.50-57) та акту (а.с.61-104), а тому в цій частині є достовірними.

Пояснення позивача про те, що ним при скороченні працівників були дотримані норми трудового законодавства, є достовірними, так як узгоджуються з актом (а.с.61-104).

Пояснення позивача про те, що при звільненні працівника за прогул не були порушені норми КЗпП України, суд вважає достовірними, оскільки ці пояснення не суперечать акту (а.с.61-104).

Пояснення позивача про те, що він направляв відповідь на запит профспілки, узгоджуються з актом (а.с.29), а тому є достовірними.

Пояснення позивача про те, що його не запрошували на засідання профспілкового комітету, не вручали протокол, узгоджується зі змістом протоколу (а.с.30-40), не суперечать іншим доказам, тому суд їх вважає достовірними.

Пояснення позивача стосовно витрат на охорону труда, суд вважає достовірними. При цьому суд бере до уваги, що ці пояснення є змістовними, конкретними за своїм змістом, не спростовуються іншими доказами. Також суд приймає до уваги, що пояснення позивача в іншій частині, як такі, що узгоджуються з дослідженими судом доказами, є безумовно достовірними.

Протокол (а.с.30-40) в частині проведення засідання профспілкового комітету та прийнятого ним рішення, суд вважає достовірним, так як він не суперечить іншим доказам, дослідженим судом.

Ту обставину, зазначену в протоколі (а.с.30-40), що на підприємстві відбулося скорочення штату, суд вважає достовірною, так як ця обставина узгоджується з актом (а.с.61-40).

Наведена в протоколі така обставина, що профспілка станом на час складання протоколу не отримала відповіді на лист, адресований генеральному директору ДПП про надання інформації щодо плану соціально-економічного розвитку підприємства за 2018 рік та про заплановані показники обсягу подачі питної води та технічної води з перекачування шахтної води, є достовірною, так як узгоджується з актом, згідно якого профспілка відмовилася отримувати відповідь.

Оцінюючи з точки зору достовірності наведену в протоколі (а.с.30-40) таку обставину, що був укладеним договір оренди цілісного майнового комплексу підприємства, суд вважає, що ця обставина спростовується змістом договору (а.с.50-57) та актом (а.с.61-104), з яких вбачається, що договір оренди стосувався частини майна ДПП. Тому ця обставина є недостовірною.

Оцінюючи з точки зору достовірності наведену в протоколі (а.с.30-40) таку обставину, що внаслідок укладання договору оренди буде порушеним Розділ 2 Колективного договору стосовно надання запланованого на 2018 рік обсягу послуг, суд бере до уваги, що ці дані не обґрунтовані належними відомостями, а тому ця обставина є недостовірною.

Наведену в протоколі (а.с.30-40) таку обставину, що генеральний директор ДПП суттєво порушує покладені на нього зобовязання, підриває фінансово-економічний стан підприємства, погіршує соціально-побутовий рівень трудового колективу, суд вважає недостовірною, так як на обґрунтування даного висновку не зазначені обєктивні дані, які б свідчили про реальний підривав фінансово-економічний стану підприємства, погіршення соціально-побутового рівня трудового колективу, та спростовується тим, що в 2017 році відбулося зростання чистого прибутку підприємства на більш ніж 8,7 млн. гривень.

Наведену в протоколі (а.с.30-40) таку обставину, що був незаконно звільнений працівник, суд вважає недостовірною, так як в протоколі не зазначено хто саме, яким наказом був звільнений працівник, в чому полягає незаконність цього звільнення, не наведено.

Наведену в протоколі (а.с.30-40) таку обставину, що в 2017 році витрати на охорону праці склали 0,5 % від реалізованої продукції, суд вважає недостовірною, так як в протоколі не зазначені на підставі яких фактичних даних визначений вказаний відсоток.

Наведені в протоколі (а.с.30-40) такі обставини, як незабезпечення протигазами та костюмами хімічного захисту, відсутність сигналізаторів-аналізаторів, суд вважає недостовірними, так як в протоколі не наведені реальні факти, а саме, які конкретно робітники не були забезпечені протигазами та костюмами хімічного захисту, які саме обєкти не обладнані сигналізаторами-аналізаторами.

Наведені в протоколі відомості про те, що в 3-4 кварталі не виконані заявки по закупівлі спецодягу та спецвзуття, у 2017 році не закуповувався зимовий одяг, суд вважає недостовірними беручи до уваги, що в протоколі не наведені реальні факти, а саме з яких причин не виконані заявки по закупівлі спецодягу та спецвзуття, чи була потреба у 2017 році закуповувати зимовий одяг та з яких причин цього не сталося.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_1 з 18 травня 2016 року працює генеральним директором державного промислового підприємства Кривбаспромводопостачання», що встановлено судом на підставі трудової книжки (а.с.12).

В номері 77 (1097) від 2 жовтня 2017 року в офіційному виданні «Відомості приватизації», та на веб-сайті орендодавця було опубліковано інформацію Регіонального відділення Фонду Держмайна по Дніпропетровській області про намір передати в оренду обєкти державного майна, 20 жовтня 2017 року Регіональним відділенням ФДМУ було видано Наказ про забезпечення організації роботи по укладенню договору оренди з КП «Кривбасводоканал», що встанволено судом на підставі акту (а.с.61-104).

13 грудня 2017 року працівникам підприємства було доведено інформацію стосовно укладання вищезазначеного договору оренди, керівників структурних підрозділів підприємства було поінформовано про можливість добровільного переводу бажаючих співробітників до КП «Кривбасводоканал», запропоновано довести таку інформацію до відома працівників, надано можливість за наявності зацікавленості отримати зразки заяв на переведення, було рекомендовано провести бесіди в трудових колективах щодо переведення бажаючих працівників на інше підприємство. Вказані обставини судом встановлені на підставі акту (а.с.61-104).

15 грудня 2017 року директор КП «Кривбасводоканала» направив лист №9934 з запитом на можливість переводу робітників ДПП з подальшим працевлаштуванням для виконання робіт на обєктах, які будуть взяті в оренду. Про відповідну можливість було поінформовано керівників структурних підрозділів підприємства, запропоновано довести таку інформацію до відома працівників, надано можливість за наявності зацікавленості отримати зразки заяв на переведення. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

29 грудня 2017 року між Регіональними відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровської області та Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» був укладений договір №12/02-6494-ОД, яким в оренду передано окремо визначене майно, а не цілісний майновий комплекс, що встановлено договором (а.с.50-57), актом (а.с.61-104), поясненнями позивача.

Позивач не приймав рішення про передачу в оренду майна підприємства, вказаний договір не підписував, що встановлено договором (а.с.50-57), актом (а.с.61-104), поясненнями позивача.

29 грудня 2017 року в звязку з організаційними змінами, на ДПП розпочалася процедура скорочення відповідно до Наказу про зміни в організації виробництва та штатному розписі підприємства №694-ОС від 29.12.2017, що встановлено судом на підставі акту (а.с.61-104).

2 січня 2018 року профспілковому комітету ДПП генеральним директором ДПП було надіслано лист №03-05-01 щодо прийнятого рішення про скорочення штату з 3 квітня 2018 року у звязку зі змінами в організації виробництва і праці та передачею в оренду частини майна ДПП до КП «Кривбаводоканал», відповіді на зазначений лист ДПП не отримало. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

Наказом ДПП №34-к від 12 січня 2018 року начальника відділу кадрів зобовязано забезпечити проведення заходів щодо попередження про майбутнє вивільнення працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, а саме підготувати персональні повідомлення про майбутнє вивільнення (у двох примірниках), у відповідності до наказу №694-ОС від 29.12.2017 «Про зміни в організації виробництва і та штатному розписі підприємства», ознайомити з даним наказом начальників структурних підрозділів підприємства та видати їм повідомлення про майбутнє вивільнення в строк до 23 січня 2018 року начальникам структурних підрозділів підприємства (комплексів, дільниць, відділів, служб, лабораторій тощо ) забезпечити вручення повідомлень про майбутнє вивільнення під підпис працівникам своїх підрозділів в строк до 31 січня 2018 року в строк до 1 лютого 2018 року надати другий примірник повідомлень про майбутнє вивільнення з підписом працівника (або належним чином оформленого акту про відмову отримання повідомлення про майбутнє вивільнення) до відділу кадрів підприємства. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

Одночасно працівникам пропонувалося переведення на вакантні місця ДПП за умови підтвердження кваліфікації за даними професіями, були складені 29 службових (доповідних) записок керівників структурних підрозділів підприємства про відмови працівників отримувати повідомлення про майбутнє вивільнення під підписи. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

Наказом №04 від 22 січня 2018 року для оформлення актів про можливу відмову в отриманні повідомлення про майбутнє вивільнення створено комісію та зазначено передати до відділу кадрів належним чином оформлені акти до 31 січня 2018 року. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

ДПП своїм листом №01-11/353 від 29 січня 2018 року на адресу Криворізького міськрайонного центру зайнятості було подано інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці та запропоновано, у разі потреби, розглянути можливість проведення на підприємстві за участі фахівців центру зайнятості для осіб, вивільнення яких передбачається, заходів по інформуванню про соціальні послуги, які надаються державною службою зайнятості України. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

28 лютого 2018 року профспілковому комітету ДПП було надіслане клопотання №10-щодо надання згоди на звільнення 2 квітня 2018 року працівників ДПП у звязку з виведенням з 3 квітня 2018 року зі штатного розпису підприємства 777 штатних одиниць; з 3 квітня 2018 року на підприємстві вводиться нова структура та штатний розпис. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

28 лютого 2018 року на імя Голови Криворізької міської організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України було надіслане клопотання щодо надання згоди на звільнення 2 квітня 2018 року 8 працівників підприємства, членів профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДПП «Кривбаспромводопостачання». Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

Станом на 14 березня 2018 року 130 працівників ДПП звільнені за п.5 ст. 36 КЗпП України у звязку з переведенням до КП « Кривбасводоканал», звільнень на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України не проведено. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.61-104).

На ДПП за 2017 рік, вбачається, що відбулося зростання чистого прибутку підприємства на більш ніж 8,7 млн. гривень. Витрати ДПП на охорону праці за 2017 рік становили: приведення основних фондів у відповідність з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці 3587, 9 тис. грн.; механізація робіт, усунення впливу небезпечних і шкідливих виробничих факторів на робочих місцях 311,4 тис. грн.; придбання спецодягу 527,4 тис. грн.; медогляди 108,3 тис. грн.; навчання з охорони праці 29,2 тис. грн.; витрати на спецхарчування 69,5 тис. грн..; придбання миючих засобів 22,8 тис. грн.; лабораторні дослідження робочих місць 6,5 тис. грн.; технічне діагностування, перезарядка вогнегасників 22,9 тис. грн.; техогляд технологічних транспортних засобів 0,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд хлорних посудин 73,0 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд вантажопідіймальних кранів 79,9 тис. грн.; ремонт побутових приміщень 209,0 тис. грн.; придбання шаф для одягу 37,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд електроустановок 260,0 тис. грн. Разом 5346,8 тис. грн. Всього за 2017 рік ДПП «Кривбаспромводопостачання» реалізовано продукції на суму 309771,8 тис. грн., витрати на охорону праці за 2017 рік склали 5346,8 тис. грн., що становить 1,72% від суми реалізованої продукції. ДПП було придбано десять автоматичних хлораторів (виробник Grundfos Німеччина) у кількості 10 шт. Для механізації робіт з розливу і транспортування отруйних, агресивних речовин, та також для усунення впливу на працівників небезпечних і шкідливих виробничих факторів було придбано насоси-дозатори (виробник Grundfos Німеччина), що перекачують шкідливу речовину 4 класу небезпеки Коагулянт для очищення води. За рахунок коштів підприємства було придбано та використано за призначенням спеціальний одяг та взуття для працівників підприємства через систему відкритих торгів PROZORRO, придбані засоби індивідуального захисту належної якості, мають сертифікати (декларації) відповідності вимогам технічних регламентів засобів індивідуального захисту. Вказані обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача.

На адресу ДПП надійшов лист від профспілкового комітету підприємства (вих. № 1/2 від 1 лютого 2018 року) про надання інформації щодо плану соціально-економічного розвитку підприємства за 2018 рік. Позивачем була надана запитувана профспілкою інформація (вих. № 16-05-319 від 5 лютого 2018 року), голова профспілки відмовилась отримати цей лист. Вказані обставини встановлені судом на підставі акту (а.с.29), протоколу (а.с.30-40).

13 лютого 2018 року на засіданні профспілкового комітету було прийнято рішення про розірвання трудового договору з позивачем на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації за ст. 45 КЗпП України, що відображено в протоколі №2. Вказана обставина встановлена поясненнями позивача.

На вказане засідання профспілкового комітету позивач не запрошувався, що встановлено його поясненнями та протоколом (а.с.30-40).

Порушень трудового законодавства під час перевірки, проведеної інспектором Держпраці не виявлено, що встановлено актом (а.с.61-104).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, ЦК України, КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожний має право на працю, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як передбачено ст. 45 КЗпП України, на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Таким чином, для правильного вирушення справи необхідно встановити, чи були допущені позивачем порушення трудового законодавства, колективного договору, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до протоколу засідання профкому від 13 лютого 2018 року №2, зазначено, що однією з підстав для розірвання трудового договору є укладання 27 грудня 2017 року договору про оренду цілісного майнового комплексу підприємства. У судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2017 року дійсно між Регіональними відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровської області та Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, яким в оренду комунальному підприємству було передано 2324 інвентарних номери, в той час як на балансі ДПП обліковується понад 5873 інвентарних номерів. Таким чином зміст протоколу про передачу в оренду цілісного майнового комплексу ДПП є недостовірним.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як передбачено ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавцями є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна.Як передбачено ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», обєктами оренди за цим Законом можуть бути цілісні майнові комплекси підприємств, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та

інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Порядок оголошення конкурсу на оренду державного майна та сповіщення зацікавлених осіб про таке оголошення встановлюється Законом України «Про оренду державного та комунального майна», а також Порядком проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 р. N 906 (далі за текстом «Порядок»). Згідно з п. 4 цього «Порядку», оголошення про конкурс на право оренди державного майна публікується в газеті «Відомості приватизації» та за рішенням орендодавця в інших виданнях, а також оприлюднюється на веб-сайтах орендодавців. Судом встановлено, що положення вказаного Порядку, необхідні для укладання договору оренди індивідуально визначеного майна ДПП були виконані.

Таким чином, позивач не є стороною, яка укладала даний договір, а тому його укладання з дотримання вимог законодавства не може бути розцінено як порушення позивачем законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Як передбачено ст. 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом; за наявності ініціативи щодо оренди цілісного майнового комплексу орендодавець у триденний термін повинен повідомити про це трудовий колектив підприємства, його структурного підрозділу,

щодо майна якого подано заяву про оренду; трудовий колектив протягом п'ятнадцяти днів, враховуючи день отримання повідомлення про наявність заяви (ініціативи) щодо оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, має право прийняти рішення про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, утворити господарське товариство та подати орендодавцю

у встановленому порядку заяву щодо оренди відповідного майна.

У судовому засіданні встановлено, що в оренду передавався не цілісний майновий комплекс, а індивідуально визначене майно ДПП. Таким чином, підстав для застосування положень ст. 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не існувало. Разом з тим, судом встановлено, що 13 грудня 2017 року працівникам підприємства було доведено інформацію стосовно укладання вищезазначеного договору оренди, що не порушувало права працівників підприємства. Також встановлено, що керівників структурних підрозділів підприємства було поінформовано про можливість добровільного переводу бажаючих співробітників до КП «Кривбасводоканал», запропоновано довести таку інформацію до відома працівників, надано можливість за наявності зацікавленості отримати зразки заяв на переведення, було рекомендовано провести бесіди в трудових колективах щодо переведення бажаючих працівників на інше підприємство. Таким чином, при укладанні договору оренди права трудового колективу, передбачені ст.7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», порушені не були.

В протоколі також зазначено, що внаслідок укладання договору оренди буде порушеним Розділ 2 Колективного договору стосовно надання запланованого на 2018 рік обсягу послуг. Однак вказаний висновок не ґрунтується на обєктивних даних, які б свідчили про реальні скорочення наданих ДПП послуг, а тому не може бути підставою для висновку про порушення позивачем умов Колективного договору.

Як зазначено в протоколі, підписання договору оренди стало підставою для втрати працівниками ДПП своїх робочих місць, генеральним директором прийнято рішення до скорочення штату ДПП, чим порушені вимоги ч.3 ст. 32 КЗпП України. Згідно ст.32 ч.3 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою; про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці; якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до ст.40 п.1 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно положень ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), Цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно положень 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці; одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації; при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно; у разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Як встановлено судом, 13 грудня 2017року працівникам підприємства було доведено інформацію стосовно укладання вищезазначеного договору оренди, керівників структурних підрозділів підприємства було поінформовано про можливість добровільного переводу бажаючих співробітників до КП «Кривбасводоканал», запропоновано довести таку інформацію до відома працівників, надано можливість за наявності зацікавленості отримати зразки заяв на переведення, було рекомендовано провести бесіди в трудових колективах щодо переведення бажаючих працівників на інше підприємство. 15 грудня 2017 року директор КП «Кривбасводоканала» направив лист №9934 з запитом на можливість переводу робітників ДПП з подальшим працевлаштуванням для виконання робіт на обєктах, які будуть взяті в оренду. Про відповідну можливість було поінформовано керівників структурних підрозділів підприємства, запропоновано довести таку інформацію до відома працівників, надано можливість за наявності зацікавленості отримати зразки заяв на переведення. 29 грудня 2017 року в звязку з організаційними змінами, на ДПП розпочалася процедура скорочення відповідно до Наказу про зміни в організації виробництва та штатному розписі підприємства №694-ОС від 29.12.2017. 2 січня 2018 року профспілковому комітету ДПП генеральним директором ДПП було надіслано лист №03-05-01 щодо прийнятого рішення про скорочення штату з 3 квітня 2018 року у звязку зі змінами в організації виробництва і праці та передачею в оренду частини майна ДПП до КП «Кривбасводоканал», відповіді на зазначений лист ДПП не отримало. Наказом ДПП №34-к від 12 січня 2018 року начальника відділу кадрів зобовязано забезпечити проведення заходів щодо попередження про майбутнє вивільнення працівників згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, а саме підготувати персональні повідомлення про майбутнє вивільнення (у двох примірниках), у відповідності до наказу №694-ОС від 29.12.2017 «Про зміни в організації виробництва і та штатному розписі підприємства», ознайомити з даним наказом начальників структурних підрозділів підприємства та видати їм повідомлення про майбутнє вивільнення в строк до 23 січня 2018 року начальникам структурних підрозділів підприємства (комплексів, дільниць, відділів, служб, лабораторій тощо ) забезпечити вручення повідомлень про майбутнє вивільнення під підпис працівникам своїх підрозділів в строк до 31 січня 2018 року в строк до 1 лютого 2018 року надати другий примірник повідомлень про майбутнє вивільнення з підписом працівника (або належним чином оформленого акту про відмову отримання повідомлення про майбутнє вивільнення) до відділу кадрів підприємства. Одночасно працівникам пропонувалося переведення на вакантні місця ДПП за умови підтвердження кваліфікації за даними професіями, були складені 29 службових (доповідних) записок керівників структурних підрозділів підприємства про відмови працівників отримувати повідомлення про майбутнє вивільнення під підписи. Наказом №04 від 22 січня 2018 року для оформлення актів про можливу відмову в отриманні повідомлення про майбутнє вивільнення створено комісію та зазначено передати до відділу кадрів належним чином оформлені акти до 31 січня 2018 року. ДПП своїм листом №01-11/353 від 29 січня 2018 року на адресу Криворізького міськрайонного центру зайнятості було подано інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці та запропоновано, у разі потреби, розглянути можливість проведення на підприємстві за участі фахівців центру зайнятості для осіб, вивільнення яких передбачається, заходів по інформуванню про соціальні послуги, які надаються державною службою зайнятості України. 28 лютого 2018 року профспілковому комітету ДПП було надіслане клопотання №10-щодо надання згоди на звільнення 2 квітня 2018 року працівників ДПП у звязку з виведенням з 3 квітня 2018 року зі штатного розпису підприємства 777 штатних одиниць; з 3 квітня 2018 року на підприємстві вводиться нова структура та штатний розпис. 28 лютого 2018 року на імя Голови Криворізької міської організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України було надіслане клопотання щодо надання згоди на звільнення 2 квітня 2018 року 8 працівників підприємства, членів профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДПП «Кривбаспромводопостачання». Станом на 14 березня 2018 року 130 працівників ДПП звільнені за п.5 ст. 36 КЗпП України у звязку з переведенням до КП «Кривбасводоканал», звільнень на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України не проведено.

Таким чином, при скороченні чисельності працівників керівництво ДПП виконало вимоги ст.ст.40, 43, 49-2 КЗпП України, а тому підстав вважати, що позивачем були порушені вимоги ст.32 ч.3 КЗпП України, на час складання протоколу не існувало.

В оскаржуваному протоколі мається посилання на те, що генеральний директор ДПП суттєво порушує покладені на нього зобовязання, чим підриває фінансово-економічний стан підприємства, погіршує соціально-побутовий рівень трудового колективу, що дає підстави для прояву недовіри до керівника. При цьому, на обґрунтування даного висновку не зазначені обєктивні дані, які б свідчили про реальне погіршення фінансово-економічного стану підприємства, погіршення соціально-побутового рівня трудового колективу. Разом з тим, як встановлено судом, в 2017 році відбулося зростання чистого прибутку підприємства на більш ніж 8,7 млн. гривень.

Відповідно до протоколу, 12 лютого 2018 року, за п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул) був незаконно звільнений працівник. При цьому в протоколі не зазначено, хто саме був звільнений, яким наказом був звільнений працівник, в чому полягає незаконність цього звільнення, не наведено рішення суду, яким би це звільнення було визнано незаконним. Таким чином, вважати, що позивачем при звільненні якогось працівника були порушені вимоги КЗпП України, на час складання протоколу підстав не існувало.

Як зазначено в оскаржуваному протоколі, позивачем був порушений Розділу 7 Колективного договору «Охорона праці», які полягали у тому, що в 2017 році витрати на охорону праці склали 0,5 % від реалізованої продукції. При цьому в протоколі не зазначено, на підставі яких фактичних даних визначений вказаний відсоток.

Згідно протоколу в порушення Розділу 7 Колективного договору «Охорона праці», працівники, які задіяні на хімічно неб,зпечних обєктах підприємства не були забезпечені протигазами та костюмами хімічного захисту, хімічно небезпечні обєкти не обладнані сигналізаторами-аналізаторами. При цьому в протоколі не наведені реальні факти, а саме: які конкретно робітники не були забезпечені протигазами та костюмами хімічного захисту, які саме обєкти не обладнані сигналізаторами-аналізаторами.

Відповідно до протоколу, в 3-4 кварталі не виконані заявки по закупівлі спецодягу та спецвзуття, у 2017 році не закуповувався зимовий одяг. При цьому в протоколі не наведені реальні факти, а саме: з яких причин не виконані заявки по закупівлі спецодягу та спецвзуття, чи була потреба у 2017 році закуповувати зимовий одяг та з яких причин цього не сталося.

Судом встановлено, що витрати ДПП на охорону праці за 2017 рік становлять: приведення основних фондів у відповідність з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці 3587, 9 тис. грн.; механізація робіт, усунення впливу небезпечних і шкідливих виробничих факторів на робочих місцях 311,4 тис. грн.; придбання спецодягу 527,4 тис. грн.; медогляди 108,3 тис. грн.; навчання з охорони праці 29,2 тис. грн.; витрати на спецхарчування 69,5 тис. грн..; придбання миючих засобів 22,8 тис. грн.; лабораторні дослідження робочих місць 6,5 тис. грн.; технічне діагностування, перезарядка вогнегасників 22,9 тис. грн.; техогляд технологічних транспортних засобів 0,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд хлорних посудин 73,0 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд вантажопідіймальних кранів 79,9 тис. грн.; ремонт побутових приміщень 209,0 тис. грн.; придбання шаф для одягу 37,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд електроустановок 260,0 тис. грн. Разом 5346,8 тис. грн., всього за 2017 рік ДПП реалізовано продукції на суму 309771,8 тис. грн., а витрати на охорону праці за 2017 р. склали 5346,8 тис. грн., що становить 1,72% від суми реалізованої продукції. Таким чином, підстав вважати, що позивачем були порушені вимоги Колективного договору щодо розміру витрат на охорону праці, на час складання протоколу не існувало.

Як встановлено судом, підприємством було придбано автоматичні хлоратори (виробник Grundfos Німеччина) у кількості 10 шт., для механізації робіт з розливу і транспортування отруйних, агресивних речовин, та також для усунення впливу на працівників небезпечних і шкідливих виробничих факторів було придбано насоси-дозатори (виробник Grundfos Німеччина), що перекачують шкідливу речовину 4 класу небезпеки Коагулянт для очищення води, придбано та використано за призначенням спеціальний одяг та взуття для працівників підприємства. Таким чином, підстав вважати, що позивачем були порушені вимоги Колективного договору щодо забезпечення працівників ДПП необхідними засобами захисту, не існувало.

Як зазначено в протоколі, в порушення вимог ст.251 КЗпП, ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілка станом на час складання протоколу, не отримала відповіді на лист, адресований генеральному директору ДПП про надання інформації щодо плану соціально-економічного розвитку підприємства за 2018 рік та про заплановані показники обсягу подачі питної води та технічної води з перекачування шахтної води. Як встановлено судом, на адресу ДПП надійшов лист від профспілкового комітету підприємства (вих. № 1/2 від 1 лютого 2018 року) про надання інформації щодо плану соціально-економічного розвитку підприємства за 2018 рік. Позивачем, була надана запитувана профспілкою інформація (вих. № 16-05-319 від 5 лютого 2018 року), однак 5 лютого голова профспілки відмовилась отримати вищезгаданий лист. Таким чином, позивач виконав вимоги ст.251 КЗпП України та ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а не отримання відповіді сталося внаслідок відмови отримати цю відповідь. Таким чином, підстав вважати, що позивачем були порушені вимоги ст.251 КЗпП України та ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не існувало.

Отже, суд приходить до переконання, що у відповідача не існувало обєктивних підстав вважати, що позивачем були порушені вимоги законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", а тому не було підстав для прийнятті рішення про звернення до Дніпропетровської обласної адміністрації з вимогою про розірвання трудового договору з позивачем.

На переконання суду відповідач своїм рішенням порушив право позивача на працю.

При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що профспілковим комітетом було порушено його право приймати участь у засіданні, як таке, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки таке право діючим законодавством прямо не передбачено.

Відповідно вимога ст. 16 ч. 2 п.1 ЦК України, суд може захистити цивільне право способом, що встановлений законом. Як передбачено ст. 45 ч.3 КЗпП України якщо керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вказаним нормам законодавства та суд знаходить цей спосіб ефективним.

Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Отже, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Також, суд враховує, що задоволення позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.11, 15, 16, 629 ЦК України, ст.ст. 32, 40, 43, 45, 251, 259 КЗпП України, ст.28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", ст.ст. 4, 5, 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про розірвання трудового договору - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про розірвання трудового договору з генеральним директором ДПП «Кривбаспромводопостачання» ОСОБА_1 на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації за ст. 45 КЗпП України, що знайшло своє відображення в Протоколі засідання профспілкового комітету ДПП «Кривбаспромводопостачання» № 2 від 13 лютого 2018 року.

Стягнути з первинної профспілкової організації державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання», ідентифікаційний код юридичної особи 25927790, м. Кривий Ріг, пр. Миру, 15А, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов