Провадження № 2/325/131/2018
Справа № 325/212/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Ф.К., розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом, в якому, з урахуванням змінених вимог до початку розгляду справи по суті, просить:

- встановити факт, що він є рідним сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області;

- визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,57 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право на яку померлого було посвідчене державним актом на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий Приазовською РДА 14.02.2008 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_3.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,57 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право власності на яку посвідчено вище наведеним державним актом. Позивач є спадкоємцем першої черги та у встановлений законодавством строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, 01 лютого 2018 року нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - оформлення свідоцтва про права власності на земельну ділянку за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. В своїх вимогах позивач посилається на норми ст.ст.1218, 1220, 1223, 1225 ЦПК України. Ім'я батька позивача в свідоцтві про смерть вказано «ОСОБА_1», в свідоцтві про народження ОСОБА_1 - також «ОСОБА_1», але згодом секретарем сільської ради безпідставно внесені виправлення в ім'я батька та по-батькові позивача, а саме виправлено (відповідно) на «ОСОБА_3» та «ОСОБА_1». Згідно даного свідоцтва позивачу було видано паспорт громадянина України, де його по-батькові зазначено - ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, в наданій 22.03.2018 року заяві просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, сільський голова Смоляченко В.В. 19.04.2018 року надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Начальник відділу у Приазовському районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Бордюг Т.В. в поданій заяві просить розглядати справу за відсутності представника відділу, вказала, що третя особа проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із досліджених документів судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 25 травня 2017 року виконавчим комітетом Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 73 роки в селі Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області. Зазначене також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3, № витягу 6 від 13.03.2018 року.

Із матеріалів спадкової справи № 130/2017, заведеної в Приазовській приватній нотаріальній конторі 13.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, інших відомих спадкоємців немає. Він є спадкоємцем за заповітом.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в місті Виштатель Німеччина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на випадок свої смерті заповів все своє майно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю села Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, що підтверджується заповітом посвідченим 21 березня 2017року секретарем Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району, та зареєстровано в реєстрі за № 8.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 25 липня 1970 року Новокостянтинівським сільським ЗАГС, ОСОБА_8, по-батькові виправлено на - ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, його батьками є ОСОБА_3, ім'я виправлено на ОСОБА_3, та ОСОБА_9. В свідоцтві є примітка - «виправленому вірити» яка завірена секретарем сільської ради та скріплена печаткою.

На підставі даних виправлень позивачу було видано паспорт громадянина України, серії НОМЕР_6, виданий 22.01.1996 року Приазовським РВ УМВС України у Запорізькій області, де його прізвище, ім'я та по-батькові зазначено - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Виправлені дані в свідоцтві про народження та по-батькові позивача вказане в паспорті не збігаються із даними зазначеними в повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 13 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області. Батьками зазначені - ОСОБА_3 та ОСОБА_9. А також, не збігаються із даними свідоцтва про народження, яке видане повторно 13 березня 2018 року Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області серії НОМЕР_7, згідно якого ОСОБА_8, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, та його батьками є- ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

Із повідомлення Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №379/17.27-06-105 від 17 квітня 2018 року встановлено, що актовий запис про народження ОСОБА_3 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.

Згідно архівної копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданого 14 лютого 2008 року Приазовською РДА, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3, ОСОБА_3, який мешкає в АДРЕСА_2, на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 26.01.2005 року № 50, є власником земельної ділянки площею 3,5700 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, для ведення особистого селянського господарства

ОСОБА_3 є власником вище наведеної земельної ділянки на підставі державного акту від 14.02.2008 року, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НОМЕР_9 від 24 січня 2018 року.

Відомостей про перехід права власності на вказану земельну ділянку іншій особі немає. Відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області проти позову не запречує.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2018 року, нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із досліджених доказів встановлено, що дані про прізвище, ім'я, місце, число та місяць народження позивача, які вказані у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження і в повторно виданому свідоцтві про народження позивача відповідають таким же даним, що зазначені в паспорті громадянина України ОСОБА_1, а також дані про прізвище, ім'я та по-батькові його батька, що зазначені в документах про народження позивача, повного витягу РАЦС і в свідоцтві про смерть ОСОБА_3, є тотожними.

Вказані докази підтверджують обставини про наявність родинних відносин, а саме про те, що померлий ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1.

Пункт 1 ч.1 статті 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення фактуродинних відносин між фізичними особами.

Встановлення зазначеного вище факту, має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне для нотаріального оформлення права на спадщину.

З наведених підстав вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню.

Пунктами 4.12., 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з ч.2 ст.49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Тобто, в даному випадку вище наведена постанова про відмову нотаріуса ґрунтується на законі.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (стаття 1216 ЦК України)

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1ст1225 ЦК України).

Відповідно, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 мав право на земельну ділянку, яке не припинилось внаслідок його смерті.

Державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений, архівна копія державного акту зберігається у відділі в Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та видача дубліката цього документа законом не передбачена.

В розумінні ст.392 ЦК України, право власності спадкоємця ОСОБА_1 на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність померлій особі права на власність земельної ділянки і, відповідно, право позивача на спадкування, а закон не дозволяє оформлення права власності в нотаріальному порядку без наявності оригіналу державного акту на земельну ділянку, виданого на ім'я спадкодавця, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Одним із завдань цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту невизнаних прав фізичних осіб.

Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 76-81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом повністю задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, є рідним сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3,5700 га для ведення особистого селянського господарства на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, яка перебувала у власності померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Приазовською РДА 14 лютого 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_10.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.П. Пантилус