АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1802/16-ц 22-ц/774/139/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Справа № 182/1802/16-ц м. Кривий Ріг

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіної А.В.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, яке ухвалене суддею Рунчевою О.В. у м. Нікополі,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (надалі - ПАТ «Родовід Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк»(далі - ВАТ «Родовід Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №148/ІЖ-007.07.1, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15300,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних, а з 14.10.2008 року - 14% річних, строком до 05.08.2028 року.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, 06.08.2007 року ВАТ «Родовід Банк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено окремі договори поруки, згідно умов яких вони поручилися перед кредитором відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 усіх її зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 належним чином зобов'язання за ним не виконував, в результаті чого станом на 12.03.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 12154,00 дол. США та 19895,30 грн., з яких: 9046,87 дол. США - поточна заборгованість за кредитом; 1126,08 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 46,69 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту; 1934,87 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 790,86 грн. - поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 4420,90 грн. - прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 5320,17 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 7643,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 649,64 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту за весь період, 999,33 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період; 27,66 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період; 43,28 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період.

За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь заборгованість в розмірі 12154,00 дол. США та 19895,30 грн. та судовий збір в розмірі 5010,46 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 19 червня 2017 року, позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 148/ІЖ-007.07.1 від 06.08.2007 року в сумі 342230 грн. 95 коп. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк»судовий збір по 1670 грн. 15 коп. з кожного. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Вважає, що суд, в порушення ст. 11 ЦПК України, вийшов за межі позовних вимог та стягнув суму заборгованості у гривневому еквіваленті, тоді як, позовні вимоги було заявлено про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та процентами в доларах США. Крім того, судом не було враховано право банку на стягнення пені в межах річного строку.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність нарахованих в ній доводів, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Сторони обізнані про час та місце розгляду справи. Від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи через перебування ОСОБА_2 на заробітках за межами країни. Колегією суддів клопотання залишено без задоволення. Раніше за заявою відповідачів від 06 грудня 2017 року, розгляд справи вже відкладався, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами правом безпосередньої участі в судовому засіданні та затягуванні розгляду справи. З огляду на неприпустимість порушення розумних строків розгляду справи колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №148/ІЖ-007.07.1, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15300,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних строком до 05.08.2028 року (а.с. 11-12).

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, 06.08.2007 року ВАТ «Родовід Банк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено окремі договори поруки, згідно умов яких вони поручилися перед кредитором відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 усіх її зобов'язань, що виникли з кредитного договору (а.с. 19).

14.10.2008 року між ВАТ «Родовід Банк»та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору №148/ІЖ-007.07.1 від 06.08.2007 року, яким встановлено процентну ставку за кредитами за цим договором в розмірі 14% річних, всі інші умови договору залишилися незмінними (а.с. 15, 21).

14.10.2008 року між ВАТ «Родовід Банк»та ОСОБА_2, а також між ВАТ «Родовід Банк»та ОСОБА_3, з кожною окремо укладено договори про внесення змін і доповнень до договору поруки від 06.08.2007 року в частині збільшення процентної ставки за кредитним договором з 12% до 14% (а.с. 20, 22).

В порушення взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконував, в результаті чого станом на 12.03.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 12154,00 дол. США та 19895,30 грн., з яких: 9046,87 дол. США - поточна заборгованість за кредитом; 1126,08 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 46,69 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту; 1934,87 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 790,86 грн. - поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 4420,90 грн. - прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 5320,17 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 7643,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 649,64 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту за весь період, 999,33 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період; 27,66 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період; 43,28 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період (а.с. 3-4).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції виходив з факту неналежного виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_1 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а також поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо усунення такого порушення, з непогашення боргу відповідачами в добровільному порядку та з права банку, у зв'язку з цим, вимагати від відповідачів, як солідарних боржників, дострокового повернення заборгованості за кредитним договором в гривневому еквіваленті.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Як видно зі змісту укладеного кредитного договору між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 06.08.2007 року №148/ІЖ-007.07.1, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15300,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних строком до 05.08.2028 року.

Пунктом 4.1. укладеного кредитного договору сторони обумовили погашення кредиту рівними частками в сумі 60,71 дол. США 71 цент, щомісячно, в строк до 10 числа кожного місяця починаючи з вересня місяця 2007 року шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок зазначений у п.1.2. цього Договору ( а.с.11-15).

Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав належним чином, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмір 15300,00 дол. США, що підтверджуються випискою за особовим рахунком та не заперечується сторонами.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, вчасно не вносив платежі за користування кредитними коштами, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 12.03.2016 року в розмірі 12154,00 дол. США та 19895,30 грн., з яких: 9046,87 дол. США - поточна заборгованість за кредитом; 1126,08 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 46,69 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту; 1934,87 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 790,86 грн. - поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 4420,90 грн. - прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 5320,17 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 7643,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 649,64 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту за весь період, 999,33 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період; 27,66 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період; 43,28 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період.

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Відповідно до п. 5.1. укладеного кредитного договору у разі недотримання Позичальником умов цього Договору чи умов договорів застави ( іпотеки), укладених в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, вимагати дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки ( а.с.12).

Матеріалами справи підтверджено, що позичальник ОСОБА_1 порушив свої зобов'язання стосовно дотримання обумовлених договором строків щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Узгодженням умов п. 1.3., п. 1.4 договорів поруки сторони визначили, що поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки. Що і позичальник. Виконання зобов'язань поручителем за цим договором є безумовним.

Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_1 зобов'язання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно до вищенаведених умов договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обов'язок відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, як солідарних боржників, нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту достроково.

Перевіривши дані розрахунку позивача , колегія суддів погоджується з розміром заборгованості визначеної за кредитним договором станом на 12.03.2016 року в розмірі 12154,00 дол. США та 19895,30 грн., з яких: 9046,87 дол. США - поточна заборгованість за кредитом; 1126,08 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 46,69 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту; 1934,87 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 790,86 грн. - поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 4420,90 грн. - прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 5320,17 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 7643,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 649,64 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту за весь період, 999,33 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період; 27,66 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період; 43,28 грн. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період.

Дана сума заборгованості підлягає стягненню з позичальника солідарно з кожним поручителем окремо.

Так, відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Відповідно до пункту 1.4 договорів поруки, укладених окремо між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3,позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники кожен окремо.

Висновки суду першої інстанцій про наявність безумовних підстав для солідарного стягнення з поручителів суми заборгованості за кредитним договором у цьому разі не узгоджується з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ст.. 554 ЦК України відсутні.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного суду України, що була викладена в постанові від 01.07.2015 р. справа № 6-745цс15.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет) операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України (далі - НБУ). Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Крім того, НБУ на виконання положень статті 11 Декрету 14 жовтня 2014 року прийнято Положення № 483 «Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу». Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет).

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Як видно з умов укладеного кредитного договору, сторонами досягнута домовленість про виконання кредитних зобов'язань у валюті доларів США ( а.с.11).

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення основного боргу за кредитним договором та процентів за користування кредитом в гривневому еквіваленті. Тому доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є слушними, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято із порушенням норм матеріального і процесуального права, тому підлягає скасуванню на підставі п.1,4, ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ«Родовід Банк» та солідарного стягнення кредитної заборгованості з боржником та кожним із поручителів із визначенням розміру заборгованості у валюті кредитної угоди в доларах США.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом та при поданні апеляційної скарги позивач ПАТ«Родовід Банк» сплачував судовий збір у загальному розмірі 10521 грн., який підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках з кожного по 3507 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України Апеляційний суд Дніпрпетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» -задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №148/ІЖ-007.07.1 станом на 12.03.2016 року розмірі 12154,00 дол. США (дванадцять тисяч сто п'ятдесят чотири дол. США) та 19852,02 грн. (дев'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дві грн. дві коп.), з яких: 9046,87 дол. США - поточна заборгованість за кредитом; 1126,08 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 46,69 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту; 1934,87 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 790,86 грн. - поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 4420,90 грн. - прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 5320,17 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 7643,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 649,64 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту за весь період, 999,33 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період; 27,66 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №148/ІЖ-007.07.1 станом на 12.03.2016 року розмірі 12154,00 дол. США (дванадцять тисяч сто п'ятдесят чотири дол. США) та 19852,02 грн. (дев'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дві грн. дві коп.), з яких: 9046,87 дол. США - поточна заборгованість за кредитом; 1126,08 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом, 46,69 дол. США - поточна заборгованість за процентами по кредиту; 1934,87 дол. США - прострочена заборгованість за процентами по кредиту; 790,86 грн. - поточна заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 4420,90 грн. - прострочена заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 5320,17 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 7643,46 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 12.03.2015 року по 12.03.2016 року; 649,64 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту за весь період, 999,33 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період; 27,66 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за весь період.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір в рівних частинах, в розмірі по 3507,00 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 18 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: