АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2919/16-ц 22-ц/774/588/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 211/182/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року, ухваленого суддею Ткаченко С.В. у м. Кривому Розі,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 комітету Довгинцівської районної у місті ради про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що 24 лютого 2009 року померла його матір ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру по вул. Лісового, 14/77 в м. Кривому Розі. Він, є спадкоємцем першої черги, проте не може отримати свідоцтво на спадщину, через розбіжності у прізвищі в одній літері. Його прізвище зазначено як «Пузерій» замість «Пузерей», тому просить встановити факт родинних стосунків між ним та померлою його матірю ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на спадкове майно.

За заявою позивача ОСОБА_1 ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 жовтня 2016 року замінено відповідача ОСОБА_4 комітет Довгинцівської районної у місті ради на ОСОБА_2.

Відповідачем ОСОБА_2 в листопаді 2016 року подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування якого зазначає, що 24 лютого 2009 року померла її бабуся ОСОБА_5, яка життя склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1. Окрім зазначеної квартири, бабусі належала квартира АДРЕСА_2. Посилаючись на положення ст.1166 ЦК України, ОСОБА_2 зазначила, що її батько ОСОБА_6, помер 24 липня 2004 року до смерті бабусі, тому вона за правом представлення є спадкоємцем першої черги разом із позивачем ОСОБА_1 Просить суд визнати за нею право власності на 1/ 2 частину квартири по вул. Лісового, 14/77 в порядку спадкування за законом, після смерті бабусі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та встановлено факт родинних стосунків між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5А, а саме той факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, яка померла 24 лютого 2009 року. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, померлої 24 лютого 2009 року, право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_3. В іншій частині позову відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої 24 лютого 2009 року, в порядку представлення. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення про їх задоволення у повному обсязі та скасувати рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог. Зокрема представник позивача вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги вимоги ст. 1266 ЦПК України та ст. 1222 ЦПК України відповідно до яких, спадкоємцями можуть бути лише живі фізичні особи на час відкриття спадщини, тому відповідач не є спадкоємицею першої черги.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_9.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_9.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану 24 лютого 2009 року померла ОСОБА_5 ( а.с. 8 ).

Після смерті ОСОБА_5, відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої АДРЕСА_5, яка належала їй на підставі договору купівлі продажу від 06 вересня 1996 року ( а.с. 11 ).

Також ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира №28, що розташована за адресом м. Кривий Ріг, вул. Тесленко 1 в якій вона, була зареєстрована та проживала разом із онукою ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_5 01.11.2011 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_6 ( а.с. 38).

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_5, ці фактичні обставини сторонами не заперечуються.

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_10, відмовлено ОСОБА_1В у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки його прізвище та прізвище його матері має розбіжності в одній літері, а саме ОСОБА_1 ОСОБА_5 ( а.с.9).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції вважав доведеним факт того, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_2 В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови суд першої інстанції розподілив спадкову масу, яка складається з спірної квартири, визнавши за кожним із спадкоємцем по ? її частки, керувався положеннями ст.1266 ЦК України та дійшов висновку що батько відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 за життя був сином спадкодавця - ОСОБА_5, померлої 24 лютого 2009 року, тому за правом представлення вона успадковує частку, яка мала йому належати, як спадкоємцю першої черги .

Колегія суддів погоджується із висновком суду, з наступних підстав.

Згідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК України за умови якщо спадкоємець першої?третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК України застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК України).

Факт того, що спадкоємець ОСОБА_6 є рідним сином спадкодавця ОСОБА_5 ніким не оспорюється.

Відповідно до положення ст. 1266 ЦК України ОСОБА_2, як онука спадкодавця ОСОБА_5 має право на спадкування ? частини квартири АДРЕСА_4, яка б належала за законом її батькові - ОСОБА_6, який помер 24 липня 2004 року, тобто за життя спадкодавця ОСОБА_11.

У звязку із викладеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги представника позивача - ОСОБА_7 безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_6, який відповідно до ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦПК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги як позивача за первісним позовом ОСОБА_1 так і позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 прийшов до обґрунтованого висновку про розподіл спадкової маси між двома спадкоємцями, та визнав за кожним із спадкоємців права власності на 1/2 частині квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги й залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_7 протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 25 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: