АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/2807/17 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Номер провадження: №22-ц/791/647/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2017 року, у складі судді Сіянка В.М., у справі за позовом Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих працівником під час виконання трудових обов'язків,

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2017 року Чорноморський біосферний заповідник НАН України звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Чорноморського біосферного заповідника НАН України шкоду, завдану ним під час неналежного виконання трудових обов'язків у розмірі119677,63 грн.

Позов обґрунтував наступним. Відповідач працював з1999 року єгерем у ЧБЗ НАН України, 01.07.2003 року між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 02.06.2016 року працівниками ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією за результатами якої складено Акт про порушення ПКЕЕ №130449, встановлено порушення Правил, проведено розрахунок, визначено об'єм неврахованої електричної енергії на загальну суму 117908,98 грн. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.08.2017 року стягнуто з Чорноморського біосферного заповідника НАН України на користь ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" вказану суму та судовий збір. Вказаний факт порушення стався внаслідок неналежного виконання трудових обов'язків відповідачем.

Одночасно із позовом 26.09.2017 року директор Чорноморського біосферного заповідника НАН України подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскаржуваною ухвалою від 11 жовтня 2017 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати зазначену ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема вказав, що накладений арешт порушує його права, як власника, вільно розпоряджатися своїм майном. Зазначив, що недостовірним є інформація, що він відмовився добровільно врегулювати спір. Вказав, що на теперішній час є єдиним джерелом доходу сім'ї, а також зазначив, що вартість автомобіля майже в чотири рази перевищує суму боргу.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене, оскільки Херсонський апеляційний суд як новоутворений суд свою роботу ще не розпочав, то до утворення останнього його повноваження продовжує здійснювати Апеляційний суд Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Наказом №62-к від 06 грудня 1999 року ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду єгеря кордону "Геройський" з 07 грудня 1999 року (а.с. 22).

Наказом №13 від 25 серпня 2004 року єгеря ОСОБА_2 переведено з кордону "Тендра" на кордон "Іванівський" (а.с. 21) та наказом №24 від 04 травня 2016 року за єгерем ОСОБА_2 закріплено ділянку Івано-Рибальчанська, кордон "Іванівський" (а.с. 25-30).

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17 серпня 2017 року стягнуто з Чорноморського біосферного заповідника НАН України на користь ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" 117908,98 грн вартості недоврахованої електричної енергії, 1768,65грн витрат по сплаті судового збору (а.с.18-20). Рішення суду виконано позивачем в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами від 09.10.2017 року, 24.10.2017 року та 01.11.2017 року (а.с.18-20).

Із облікової картки № 106385765 від 22.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником легкового/універсал-в автомобіля, номерний знак НОМЕР_1, марки "Nissan", модель "Pathfinder", 2005 року випуску (а.с.63).

З цим позовом позивач звернувся до суду 26 вересня 2017 року (а.с.1-5).

Того ж дня було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на автомобіль, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Заява обґрунтована тим, що ціна позову є значною, в добровільному порядку врегулювати спір не вдалося, наявні підстави вважати, що відповідач намагатиметься відчужити належне йому майно, що може утруднити виконання в майбутньому судового рішення.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 11.10.2017 року (а.с.59).

Іншою ухвалою судді від 11.10.2017 року було задоволено заяву про забезпечення позову. Суд ухвалив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на легковий автомобіль марки "Nissan" модель "Pathfinder", державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60).

Також встановлено, що у цій справі ухвалено 20.11.2017 року заочне рішення, яким позовні вимоги були повністю задоволені (а.с.97).

При апеляційному розгляді справи сторона скаржника зазначила, що наразі ними подана заява про перегляд заочного рішення, однак по суті на цей час її ще не розглянуто. В подальшому вони мають намір оскаржити й заочне рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 року), передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову зазначений у ч.1 ст.152 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, проте цей перелік не є вичерпним і за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані і інші його види.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення, передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції враховував значну ціну позову, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки до нього він прийшов при повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи. Так, ОСОБА_2 хоч і зазначив, що вартість автомобіля майже в чотири рази перевищує суму боргу, однак не довів належними доказами вартість свого автомобіля.

В даному випадку колегія суддів, переглядаючи оскаржувану ухвалу, бере до уваги лише оскаржувану ухвалу та наявність підстав для її винесення. Наявність на час перегляду ухвали вже ухваленого заочного рішення по суті позовних вимог не має вирішального значення для розгляду цієї справи.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують. Посилання скаржника на незазначення жодних обставин, які б підтверджували, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки застосований судом вид забезпечення позову не порушує права відповідача щодо ймовірного права володіння чи користування транспортним засобом, а може обмежувати лише право розпорядження цим майном на певний період. Посилання при апеляційному розгляді справи на обмеження в користуванні автомобілем в частині виїзду за межі населеного пункту не може бути прийнято до уваги, оскільки не доведені доказами, крім того, мова може йти вже про виконання заочного рішення, а не про виконання ухвали про вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, як вже зазначалось вище, через ненадання скаржником належних доказів щодо вартості свого автомобіля слід залишити позо увагою й посилання його на те, що вартість автомобіля майже в чотири рази перевищує суму боргу.

Оскільки ухвала судді про вжиття заходів забезпечення позову постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст.375 ЦПК України залишити вказану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 26 квітня 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська