04.04.2018431/6181/17/4967/2018
Справа № 431/6181/17
Провадження № 2/715/297/18
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2018 року
Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Воронкіна О.А.,
за участю секретаря с/з ОСОБА_1,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Луганській області до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,
Інспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 56 від 17.08.2017 року на добровільне відшкодування шкоди, завданої державі, однак відповідачем заподіяну шкоду добровільно не сплачено. Тому просить суд, позов задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача Державної екологічної інспекції у Луганській області в судове засідання не з,явився, надавши до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю і просив справу розглядати без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати без його участі.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища. Таким центральним органом виконавчої влади, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, є Державна екологічна інспекція України.
До компетенції Державної екологічної інспекції відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» належить організація і здійснення державного контролю за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог природоохоронного законодавства. Згідно п. й) частини першої ст.20-2 вказаного Закону державна екологічна інспекція наділена повноваженнями виступати позивачем у судах.
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Державній охороні і регулюванню використання на території України у відповідності до ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов'язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, а також компенсувати шкоду, заподіяну негативним впливом на природне середовище.
Згідно вимог ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в Порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно п.3,4,5 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006р. №1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 р. № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.
Відповідно до ст.40 Закону України «Про рослинний світ» відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу.
Як вбачається зі ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідач несе зобов'язання відшкодувати збитки, заподіяні порушенням природоохоронного законодавства в повному обсязі.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В поясненні, наданому гр. ОСОБА_2 21.07.2017 року Державній екологічній інспекції у Луганській області він визнав факт самовільної порубки 5 сухостійних дерев сосни звичайної.
Інспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 56 від 17.08.2017 року на добровільне відшкодування шкоди, завданої державі, однак відповідачем заподіяну шкоду добровільно не сплачено.
Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності підлягають зарахуванню до спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє обґрунтування при розгляді справи.
У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі.
На пiдставi ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 1166 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України , суд,-
Позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Луганській області до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства - задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.А.Воронкін