Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.,

секретаря Вакули І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони разом не мешкають.

Сторони в судове засідання не зявились.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, надав заяву, де просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач не заперечувала проти позову, надала заяву де зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 16 серпня 2003 року серія 1-ВЛ № 179409 відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова сторони вступили в зареєстрований шлюб 16 серпня 2003 року, актовий запис 544.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення.

Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сімї.

Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76,81, 133, 141, 246,258,259,264, п. 15.5 Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова 16 серпня 2003 року, актовий запис 544.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 704 гривни 80 копійок.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.