Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/476/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.1996 року померла її тітка ОСОБА_3, про що 18.10.1996 року складено відповідний актовий запис №3. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований у с. Степківка Уманського району Черкаської області. Вона, ОСОБА_1, являється єдиною спадкоємицею покійної. 26 оипня 1989 року на її користь покійна склала заповіт в якому зазначено, що ОСОБА_3 заповідає їй, ОСОБА_1 будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Степківка Уманського району Черкаської області. Відповідно до законодавства, у встановлений законом строк, вона звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В управління спадковим майном вступила позивач та стала ним управляти. Житловий будинок який належав покійній та був нею заповіданий ще за життя на її імя перейшов їй у власність в порядку спадкування за заповітом. Також вона в порядку спадкування переоформила земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, яка також належала покійній. Відразу після смерті ОСОБА_3 їй було видано сертифікат на земельну ділянку (пай) площею 3,50 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Степківка». Даний факт підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0084266, виданий 12 листопада 1996 року Уманською районною державною адміністрацією. Покійна не змогла розпорядитися вказаною земельною ділянкою за життя, оскільки сертифікат на її імя був виданий 12 листопада 1996 року, а це майже через місяць після її смерті. А тому дана земельна ділянка залишилась не заповіданою. Вона являється єдиною спадкоємицею після смерті покійної ОСОБА_3, у них завжди були добрі, теплі відносини. Інших родичів у них не має, а тому інших спадкоємців немає. 23.11.2017 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії в звязку з тим, що дана земельна ділянка не увійшла до спадкової маси, що була зазначена у заповіті та в звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Таким чином виникла ситуація при якій вона не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Просить суд винести рішення, яким визнати за нею ОСОБА_1 право в порядку спадкування на земельну частку (пай) площею 3,50 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 12.11.1996 року серії ЧР № 0084266, виданий Уманською районною державною адміністрацією.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 16 жовтня 1996 року померла тітка позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6) та копією свідоцтва про народження (а.с.7) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку, який розташований в с. Степківка Уманського району Черкаської області. Згідно заповіту складеного 26 липня 1989 року ОСОБА_3 належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Степківка Уманського району Черкаської області заповідала ОСОБА_1. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0084266 ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 21 жовтня 1996р. № 429 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Степківка» розміром 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.14). Постановою державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 30.11.2017 року гр.ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_1 на право на земельну частку (пай) з земель колективної власності КСПП «Степківка» с. Степківка розміром 3,50 в умовних кадастрових гектарах, яка залишилась після смерті гр.ОСОБА_6, яка померла 16 жовтня 1996 року, у звязку з тим, що право на земельну частку (пай), яке хоче успадкувати гр.ОСОБА_1 не входить у спадкову масу, у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які могли б бути використані для спадкування за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.15).

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 являється позивач по справі ОСОБА_1.

Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивач, як спадкоємиця за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті тітки, інші спадкоємці відсутні. Однак, юридично не може оформити свої спадкові права у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), а саме сертифіката на право на земельну частку (пай), тому суд вважає, що позивач правомірно набула право на дане спадкове майно, в звязку з чим за нею слід визнати право на вищевказану земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 548-549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування на земельну частку (пай) площею 3,50 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 12.11.1996 року серії ЧР № 0084266, виданий Уманською районною державною адміністрацією.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. Б. Коваль