Справа № 133/2257/17
Провадження № 22-ц/772/828/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 рокуСправа № 133/2257/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Денишенко Т.О., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сніжко О.А.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Вінниці цивільну справу №133/2257/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року, яке ухвалене суддею Сєчко В.Л. в приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження, повний текст складено 08 лютого 2018 року -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4, 01 грудня 2016 року у них народилася донька, ОСОБА_5. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, донька знаходяться на її утриманні та вихованні.

Просила стягувати з відповідача ОСОБА_4 на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року позов задоволено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року ухвалене із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

У зв'язку з розглядом справи в порядку ст. 369 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликалися та не повідомлялись про дату розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №185444 від 28 жовтня 2016 року (а.с.4).

У шлюбі, 01 грудня 2016 року, у них народилася донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №354234 від 16 грудня 2016 року (а.с.5).

Позивач ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.7).

Згідно довідки виданої виконкомом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області від 13 листопада 2017 року №973, позивач ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_5 проживає з батьками, донька знаходяться на її утриманні та вихованні (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до статті 84 ч.2,4,6 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Статтею 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Стягуючи аліменти на утримання дружини суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Такий висновок суду відповідає статті 12 ЦПК України, в якій зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Колегія суддів, приймає до уваги, що позивач до досягнення дитиною сторін трирічного віку перебуватиме у відпустці по догляду за дитиною і не матиме самостійного доходу, а тому суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, з якою проживає їх спільна дитина.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані, оскільки визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що відповідач є особою працездатного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, має відповідну спеціальність (а.с.21), не перебуває на обліку як безробітний в Козятинському міськрайонному центрі зайнятості (а.с.23), а отже не є перешкодою для працевлаштування та отримання заробітку для виконання ним обов'язку по утриманню дружини, а відтак рішення є законним та справедливим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2018 року.

Головуючий: підпис ОСОБА_2

Судді: підписи ОСОБА_6

ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: ОСОБА_2