Провадження №6/521/238/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року місто ОСОБА_1

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши подання старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 14, п. 15 розділу ХІІІ ЦПК України надійшли матеріали подання старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Матеріали свідчать, що на примусовому виконанні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській знаходиться виконавчий документ, виданий Малиновським районний судом міста ОСОБА_1, про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів.

Від державного виконавця на адресу суду надійшло подання, в якому заявник просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 446 ч.ч.1,2 ЦПК України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, повязані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Як передбачає ст. 18 ч.1, ч.3 п.19 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Однак, при зверненні до суду з відповідним поданням, державним виконавцем не представлено доказів, що б обґрунтовували такі вимоги та підтверджували всебічне здійснення службою заходів, спрямованих на виконання виконавчих документів. В матеріалах подання відсутні відомості, що свідчили б про належне повідомлення особи про здійснення виконавчих дій, ухилення боржника від сплати боргу, намагання уникнути від виконання грошового зобовязання тощо.

Відтак суд вбачає, що відповідні вимоги державного виконавця є передчасними та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 441, 446 ЦПК України, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення ухвали суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: /підпис/