Справа № 201/1377/17
Провадження № 2/201/1212/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИЛА :

13.02.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних (а.с. № 3-5).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 15.02.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. № 23).

В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що він з 01.09.2014р. є студентом денної форми навчання на механіко-математичного факультету Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2. На навчання позивач був зарахований на пільгових умовах як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років та відповідно до положень ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, проте відповідач у супереч вимогам законодавства за період з вересня 2014р. по грудень 2016р. включно, не виплачував позивачу стипендію, не зважаючи на те, що стипендія, на яку мав право позивач є соціальною, виплата якої гарантована державою і не залежала від успішності навчання студента, чим було порушено його право на належний соціальний захист та спричинило виникнення заборгованості. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь, заборгованість по виплаті ненарахованої та недоплаченої стипендії за період з вересня 2014р. по грудень 2016р. включно в розмірі 28921,36 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 6874,65 грн., 3% річних за період з вересня 2014р. по серпень 2017р., а загалом 37180,45 грн. Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що про порушене право йому стало відомо з довідок про доходи від 22.05.2017р. і саме з цього дня повинен рахуватися строк позовної давності.

21.03.2018р. до суду надійшов письмовий відзив представника відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 14.03.2018р. - а.с. № 30), в якому представник відповідача просила суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково з урахуванням доводів та розрахунків відповідача, зокрема, у відзиві представник відповідача зазначила про наступне (а.с. № 25-29).

Позивач був зарахований на навчання до ДНУ імені ОСОБА_2 з 01.09.2014р. наказом по ДНУ від 11.08.2014р. №1537-с на механіко-математичний факультет за державним замовленням і навчається в університеті по теперішній час. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2015р. по справі №201/6978/15 було задоволено позов прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до відповідача про стягнення ненарахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2014р. по січень 2015р. включно та стягнуто 2248,01 грн., а також зобовязано відповідача з 01.03.2015р. виплачувати ОСОБА_1, стипендію у відповідності зі ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення навчання. На виконання рішення суду наказом по університету від 09.05.2015р. №879-с позивачу було нараховано і виплачено недоплачену суму стипендії, яку він отримав в повному обсязі за період з вересня 2014р. по січень 2015р. включно та з 01 березня 2015р. по червень 2015р. включно позивачу виплачувалася стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а отже, з відповідних підстав відповідач зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення суми заборгованості по стипендії, 3% річних та інфляційних втрат за період з вересня 2014р. по червень 2015р. включно є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Враховуючи, що рішенням суду відповідача було зобовязано виплачувати стипендію починаючи з березня 2015р., недоплата стипендії стала лише за лютий місяць 2015р. у сумі 265,29 грн. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за період з липня 2015р. по грудень 2016р. включно представник відповідача зазначила, що у відповідний період позивач не виконував вимоги освітньої програми, мав велику кількість пропусків занять, не бажав отримувати теоретичні знання та теоретичні навики, що підтверджується відомостями про нарахування та виплати стипендії за відповідні семестри, а отже, за підсумками екзаменаційних сесій у нього були низькі бали, які були недостатніми для отримання стипендії, що передбачено ч.7 ст.62 Закону України «Про вищу освіту».

Враховуючи категорію спору (справа незначної складності, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), надані сторонами письмові пояснення щодо предмету позову, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці (в редакції 22.07.2009р., яка діяла на момент вступу позивача до ВНЗ) діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» (в редакції, яка діяла в період навчання позивача у ВНЗ) особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2015р. у справі №201/6978/15-ц було задоволено позов прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1, до ДНУ імені ОСОБА_2 про стягнення ненарахованої та невиплаченої стипендії та зобов'язання вчинити певні дії, рішенням суду стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1, 2 248,01 грн. ненарахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2014р. по січень 2015р., зобовязано ДНУ імені ОСОБА_2 виплачувати ОСОБА_1 стипендію у відповідності зі ст.5 Закону України «Про підвищення престижності праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання (а.с. № 14, 15). Згідно відомостей ЄДРСР рішення суду набрало законної сили 03.06.2015р.

Згідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що зазначеним рішенням суду були встановлені обставини вступу ОСОБА_4 до навчального закладу на пільгових умовах та наявність у позивача права на отримання стипендії відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідні обставини у цій справі є встановленими та такими, що не підлягають доказуванню, а отже, розглядаючи дану справу вирішуються питання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 в частині заявленої до стягнення з відповідача суми заборгованості.

Згідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.10 ч.3 ст.175 ЦПК підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює критично доводи позивача щодо строків позовної давності з посиланням на те, що про порушене право позивачу стало відомо лише в травні 2017р. з довідок про доходи, оскільки відповідне спростовуються тим, що при розгляді справи №201/6978/15-ц ОСОБА_1 надавав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, а отже, був цілком обізнаний щодо порушеного свого права та предмету розгляду у справі.

Слід зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення суми заборгованості за період з вересня 2014р. по січень 2015р. не підлягають задоволенню, оскільки відповідна сума заборгованості стягнута рішенням суду у справі №201/6978/15-ц та згідно довідки про доходи №462/05 від 22.05.2017р. в червні 2015р. була виплачена позивачу.

Вважаю доведеними доводи представника відповідача проте, що за період з березня 2015р. по червень 2015р. включно позивачу було сплачено стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, який за відповідний період становив 1218 грн., оскільки вони підтверджуються довідкою про доходи №462/05 від 22.05.2017р.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Що стосується суми заборгованості ненарахованої та невиплаченої позивачеві за період з липня 2015р. по грудень 2016р. включно, вважаю, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки, як наголошувалося вище, рішенням суду у справі №201/6978/15-ц, яке набрало законної сили, встановлено право позивача на отриманні стипендії відповідно до положень ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобовязано відповідача виплачувати ОСОБА_1 стипендію у відповідному розмірі до закінчення навчання.

Згідно ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Таким чином, вимоги закону встановлюють для відповідача обовязок виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 стипендії саме у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб до закінчення навчання.

Розміри прожиткового мінімуму відповідно до Закону України Про Державний бюджет змінювалися наступним чином: з січня 2015р. по серпень 2015р. включно - 1218грн.; з вересня 2015р. по квітень 2016р. включно - 1378грн., з 01.05.2016р. по листопад 2016р. включно 1450 грн. , з грудня 2016р. 1600 грн.

Згідно до довідки відповідача про розмір доходів №462/05 від 22.05.2017р. за лютий 2015р. ОСОБА_1 була нарахована стипендія в сумі 925,14 грн., за період з липня 2015р. по грудень 2015р. в розмірі 0,00 грн (а.с .№ 8).

Згідно до довідки №461/05 від 22.05.2017р. за період з січня по грудень (включно) 2016 року ОСОБА_1, була нарахована стипендія в сумі 0,00 грн. (а.с .№ 9).

Загалом, сума недоплаченої та невиплаченої стипендії, яка підлягає стягненню виглядає наступним чином:

За лютий 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 925,14 грн., сума недоплаченої стипендії - 292,86 грн.

За липень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., недоплаченої стипендії -1218 грн.

За серпень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1218 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., недоплаченої стипендії -1218 грн.

За вересень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1378 грн.

За жовтень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн.

За листопад 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1378 грн.

За грудень 2015р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн. сума недоплаченої стипендії 1378 грн.

За січень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн.

За лютий 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн.

За березень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн.

За квітень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1378 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1378 грн.

За травень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн.

За червень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн.

За липень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн.

За серпень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн.

За вересень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії - 1450 грн.

За жовтень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії -1450 грн.

За листопад 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1450 грн., сума виплаченої стипендії 0 грн., сума недоплаченої стипендії 1450 грн.

За грудень 2016р.: розмір прожиткового мінімуму 1600 грн., сума виплаченої стипендії 0,00 грн., сума недоплаченої стипендії 1600 грн.

Таким чином, згідно наведеного розрахунку, загальна сума заборгованості по виплаті соціальної стипендії, що підлягає стягненню з відповідача, за лютий 2015р., та за період з липня 2015р. по грудень 2016р. (включно) складає 25502грн.86коп.

Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендії відносяться до обєктів, що підлягають індексації.

Позивачем заявлено до стягнення сума інфляційних втрат в розмірі 6874,65 грн., нарахованих на суму недоплаченої соціальної стипендії 28921,36 грн., з урахуванням індексу інфляції за період з вересня 2014р. по серпень 2017р.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, виходячи з розрахунку позивача, сума інфляційних втрат яка підлягає стягненню з відповідача становить за лютий 2015р. в розмірі 85,20 грн., за період з липня 2015р. по грудень 2016р. включно в розмірі 5955,37 грн., а загалом 6040,57 грн. Також, виходячи з розміру основної заборгованості відповідача по виплаті стипендії, частковому задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості, а саме, за лютий 2015р. в розмірі 2,96 грн., за період з липня 2015р. по грудень 2016р. (включно) в розмірі 1343,71 грн., а загалом 1346,67 грн.

Підводячи підсумок викладеному, вважаю за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 32 890грн.10коп. (25 502,86 грн. + 6040,57 грн.+ 1346,67 грн.)

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у розмірі 623грн.47коп. (704грн.80коп. х 32 890грн.10коп. : 37 180грн. 45коп.= 623грн.47коп.).

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.62 Закону України Про вищу освіту від 01.07.2014р. № 1556-VII, ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008р. № 345-VI, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч. 4 ст. 82, ст. ст. 89, 141, 259, 274-279 ЦПК України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по соціальній стипендії з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за лютий 2015р. та з липня 2015р. по грудень 2016р. (включно ) в розмірі 32 890грн.10коп. (тридцять дві тисячі вісімсот девяносто грн. 10 коп.)

Стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 623грн.47коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо в апеляційний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Н.В. Ткаченко