Провадження номер 2/741/71/18
Єдиний унікальний номер 741/1159/17
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 травня 2010 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, розташований у с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, вул. Хліборобська, 119А. Згідно з погосподарською книгою в цьому житловому будинку станом на 05.08.1991 проживав та був зареєстрований один ОСОБА_4. Позивач є спадкоємцем померлого першої черги за законом. Спадщину вона прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Саме тому ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на вищевказаний житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на житловий будинок у порядку спадкування та пояснила, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_5 Також спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її племінниця ОСОБА_6 Рідний брат позивача ОСОБА_7, дочкою якого є ОСОБА_6, помер задовго до смерті свого батька ОСОБА_4 ОСОБА_6 претендує тільки земельну частку (пай) після смерті діда, саме для оформлення земельної частки (паю) вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, не просила про відкладення розгляду справи.

Суд уважає за можливе провести розгляд справи за відсутності третьої особи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із записом в погосподарській книзі №4, особовий рахунок № 329, станом на 05.08.1991 року в житловому будинку №119-А по вул. Хліборобська (Пролетарська) с. Держанівка Носівського району Чернігівської області проживав одиноко та був зареєстрований ОСОБА_4, що підтверджується копією довідки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області (а. с. 5). Згідно з копією витягу з погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки згідно з особовим рахунком № 0320-3 користувачем домоволодіння за адресою: Чернігівська область, Носівський район, с. Держанівка, вул. Хліборобська, 119А, є ОСОБА_2 (а. с. 16).

У силу п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, якою регулювався порядок реєстрації нерухомості в УРСР, наявність запису в погосподарській книзі сільської ради є достатньою підставою для реєстрації права власності та достатнім обґрунтуванням права власності на будинки у сільській місцевості.

Отже, ОСОБА_4 належав житловий будинок по вул. Хліборобська, 119А, у с. Держанівка Носівського району Чернігівської області.

28 травня 2010 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 42).

Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 11), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 12), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 13).

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 № 39/2010 (а. с. 43-61) убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після його смерті, подавши до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Крім ОСОБА_2, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його онука ОСОБА_6, яка є його спадкоємцем за правом представлення після смерті свого батька (сина спадкодавця) ОСОБА_7, який помер 09 серпня 1999 року. ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки на день смерті ОСОБА_4 вона була неповнолітньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Із копії паспорта та копії свідоцтва про народження ОСОБА_6, які містяться в матеріалах спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4, убачається, що ОСОБА_6, 30 листопада 1994 року, була неповнолітньою на час смерті свого діда ОСОБА_4, не заявляла про відмову від прийняття спадщини після його смерті, тому вона в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, уважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Тому суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що ОСОБА_6 претендує тільки на земельну частку (пай) та прийняла після смерті ОСОБА_4 спадщину тільки в частині земельної частки (паю), як такі, що не мають законного підґрунтя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ураховуючи вищевикладені обставини та наведені правові норми, суд робить висновок, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4, вони обоє прийняли спадщину після його смерті, їх частки у спадщині є рівними, тому ОСОБА_2 має право лише на 1/2 частини спадкового майна, яке належало померлому ОСОБА_4

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, оскільки відсутні документи, що підтверджують наявність у ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, що підтверджується копією постанови приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 384/02-31 від 09 серпня 2017 року (а. с. 15).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 119-а по вул. Хліборобська в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація, згідно з якою інвентаризаційна вартість будинку становить 85056 грн. (а. с. 17-19).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 28 травня 2010 року, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вартістю 42528 грн., розташованого в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області по вул. Хліборобська, 119-а, який складається з власне житлового будинку «А», загальною площею 41,6 кв. м житловою площею 20,5 кв. м.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий