Провадження № 2/537/245/2018
Справа № 537/5625/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі Головньовій Л. М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до редакції газети «Автограф» про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до редакції газети «Автограф» про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.

В судовому представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 заявив повторно клопотання про витребування доказів, а саме відомості про діяльність ГО «Наш дім Кременчук» та їх засновників, з Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, Державної прикордонної служби України, ГО «Наш дім Кременчук», на обґрунтування клопотання вказав, що ними отримано відповідь від Державної прикордонної служби України, відповідно до якого, останні відмовляють у наданні запитуваної інформації, з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних». Також, витребувана інформація необхідна для підтвердження фактів викладених в оскаржуваній статті газети «Автограф».

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 проти задоволення клопотання представника відповідача заперечував, просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки дане клопотання стороною відповідача вже заявлялося, при цьому сторона відповідача не довела факт неможливості отримання цих відомостей під час підготовчого судового засідання.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши клопотання представника відповідача та матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч .1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3,4 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2099 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», а саме п. 18 обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Тобто, сторона відповідача повинна подати докази до суду на підтвердження достовірної інформації опублікованої в засобах масової інформації, однак остання посилається на ч. 3 ст. 25 Закону України «Про інформацію», а саме, що журналіст має право не розкривати джерело інформації або інформацію, яка дозволить встановити джерела інформації, крім випадкові, коли його зобовязано до цього рішенням суду на основі закону, тому, сторона відповідача звернулась до суду з відповідним клопотання.

Також, при заявлені даного клопотання, представником відповідача не було надано доказів відмови від Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та ГО «Наш дім Кременчук» в наданні запитуваної інформації.

Суд зазначає, що беручи до уваги обставини справи, виходячи с загальних принципів цивільного судочинства, а також з того, що для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи потрібно розкрити джерело інформації, яка стала підставою для публікації відносно позивача статті в газети «Автограф», а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

При цьому, слід зобовязати редакцію газети «Автограф» розкрити джерело інформації, яка стала підставою для публікації статті під назвою «У Кременчуці ведеться перепис прибічників Путіна. Спецслужби кожного взяли під контроль» в газеті «Автограф» № 49 (889) від 07.12.2017 року.

Керуючись ст. ст. 81-84, 260 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2 відмовити.

Зобовязати редакцію газети «Автограф» розкрити джерело інформації, яка стала підставою для публікації статті під назвою «У Кременчуці ведеться перепис прибічників Путіна. Спецслужби кожного взяли під контроль» в газеті «Автограф» № 49 (889) від 07.12.2017 року.

Докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Хіневич