АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 760/7968/17

Апеляційне провадження №22-ц/796/127/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

представника прокуратури - Ковальчук Т.А.

представника Фонду державного майна України - Левадного Р.С.

представника відповідачів - ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Свема» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування із чужого незаконного володіння нежитлового приміщення

за апеляційною скаргою Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Свема»

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва ухваленого 13 листопада 2017 року в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва під головуванням судді Шереметьєвої Л.А.,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Сумської області звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській обл., ВАТ АК «Свема» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просив витребувати у відповідачів нерухоме майно - нежилий будинок загальною площею 1685,70 кв.м вартістю за останньою оцінкою 12 764 400 грн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що прокуратурою області під час здійснення представницьких повноважень на захист інтересів держави встановлено факт неправомірного вибуття нерухомого майна із власності ВАТ АК «Свема» нежитловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року у задоволенні позову Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській обл., ВАТ АК «Свема» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування із чужого незаконного володіння нежитлового приміщення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, ВАТ «АК «Свема» подав апеляційну скаргу в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин справи. При цьому зазначає, що держава, яка володіє корпоративними правами ВАТ «АК «Свема» та саме товариство, яке залишається титульним власником об'єкта нерухомості, не позбавлений можливості поновити порушені права та законні інтереси, ураховуючи, що спірне майно без її волі вибуло на користь третіх осіб, а тому положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст.388 ЦК України не застосовується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Представник прокуратури у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник Фонду державного майна України у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та викладені в ній доводи для її задоволення.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін. Зазначала, що про порушення права ВАТ «АК «Свема» було відомо ще у 2014 року під час розгляду справи Господарським судом м. Києва за позовом ВКСП «СД «ЛТД» до ВАТ «АК «Свема» про визнання права власності.

Позивачі ВАТ «АК «Свема» та регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області у судове засідання не з'явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляли. Тому, у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до суду із даним позовом пропущений без поважних причин, при чому позивачем не ставилось питання про його поновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до закріпленого в ст.387 ЦК України загального правила власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до абз.3 пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Як вбачається з матеріалів та встановлено судом, відповідно до наказу Фонду державного майна України № 8-АТ від 15 листопада 2001 року створено ВАТ «АК «Свема» шляхом приватизації державного майна внаслідок перетворення орендного підприємства виробничого об'єднання «Свема».

Засновниками товариства виступили держава в особі Фонду державного майна України (частка акцій - 91,5955%) та організація орендарів орендного підприємства виробниче об'єднання «Свема» (частка акцій - 8,405%).

Згідно з актом передачі нерухомого майна від 15 листопада 2001 року у власність ВАТ «АК «Свема» передано 343 об'єкти нерухомості, у тому числі державне майно - триповерхову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

На підставі установчої угоди від 22 квітня 2003 року та акту прийому-передачі від 22 квітня 2003 року ВАТ «АК «Свема» нежитлове приміщення у складі майнового комплексу цеху № 38 передано до статутного фонду виробничо- комерційного спільного підприємства «СД» ЛТД (а.с. 10 - 19, 30 том 1).

Відповідно до п. 3.7 Статуту ВАТ «АК «Свема» (в редакції, діючій на час відчуження нерухомого майна), рішенням спостережної ради вказаного підприємства від 19 квітня 2002 року № 4 товариство має право відчужувати майно (необоротні активи) лише з дозволу органу приватизації (ФДМУ) та за погодженням зі спостережною радою товариства (а.с.20-29, том 1).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20 вересня 2004 року за ВК СП «СД» ЛТД визнано право власності на майновий комплекс цеху № 38, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого увійшов триповерховий будинок загальною площею 1773,9 кв.м, автодорога, артезіанська свердловина з насосною станцією (а.с. 31 - 34 том 1).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20 лютого 2006 року за заявою заступника прокурора м. Києва рішення суду від 20 вересня 2004 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову ВК СП «СД» ЛТД (а.с. 36 - 39 том 1).

16 травня 2016 року дане приміщення ВК СП «СД» ЛТД було внесено до статутного капіталу TOB «ХІММАШПРОДУКТ».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2005 року право власності на спірні приміщення було визнано за ОСОБА_7 (а.с.47- 48, том 1).

29 грудня 2005 року між ОСОБА_7 до ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу спірного приміщення (а.с.49, том 1).

На підставі договорів дарування від 22 квітня 2011 року, 25 червня 2011 року, право власності на спірні приміщенні перейшло в рівних частках до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 50- 55, том 1).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку незаконності дії голови правління ВАТ» АК «Свема» на той час по відчуженню спірного майна на користь ВК СП «СД» ЛТД.

При цьому застосовуючи строки позовної давності до спірних правовідносин суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом вірно зазначено, що спірні приміщення вибули з володіння ВАТ «АК «Свема» 22 квітня 2003 року шляхом передачі до статутного фонду виробничо- комерційного спільного підприємства «СД» ЛТД .

Як вбачається з матеріалів справи заступник прокурора Сумської області в інтересах позивачів звернувся із даним позовом до Солом'янського районного суду м. Києва в травні 2017 року.

Судом вірно зауважено, що відповідно до рішень Господарського суду м. Києва від 20 вересня 2004 року та від 20 лютого 2006 року ВАТ «АК «Свема» приймав участь у розгляді справи та визнавав позов, а тому знав про порушення свого права. При цьому, рішення Господарського суду м. Києва від 20 вересня 2004 року скасовано за заявою заступника прокурора м. Києва (а.с.31 - 39, том 1).

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому і в разі пред'явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади.

Враховуючи положення ст.388 ЦК України, перебіг позовної давності за вимогами про витребування майна від добросовісного набувача починається за загальними правилами, визначеними у ч.1 ст.261 ЦК України, тобто від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про неправомірне відчуження його майна добросовісному набувачу.

Викладене також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладених в постановах № 6- 2376цс16 від 19 квітня 2017 року та №6-1047цс17 від22 червня 2017 року.

Отже з урахуванням викладених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що звертаючись із даним позовом до суду Заступником прокурора Сумської області в інтересах Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській обл., ВАТ АК «Свема» пропущено строк позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст.388 ЦК України не застосовується апеляційним судом та вважаються необґрунтованими, оскільки чинне законодавство України не містить обмежень щодо застосувань строків позовної давності до вимог про витребування майна у порядку ст.388 ЦК України.

При цьому посилання представника прокуратури на правові висновки Верховного суду України висловлених у справах № 6-2776цс16 від 18 січня 2017 року та №3-604гс16 (916/2129/15) від 05 жовтня 2016 року, як на обґрунтування своєї апеляційної скарги судом вважаються необґрунтованими, оскільки зі змісту даних правових висновків не вбачається, що при застосуванні ст.388 ЦК України судом не може бути застосовано строки позовної давності.

З урахуванням викладених обставин апеляційний суд вважає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування у апеляційного суду відсутні, а відтак у відповідності до ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, ВАТ «АК «Свема» необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Свема» - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 20 квітня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: