Справа № 194/256/18
Номер провадження № 2/194/207/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Шеймухової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.Свою позовну вимогу він мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області. Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В сім`ї немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, між ними постійно виникають сварки та суперечки, подружні стосунки припинені з 18 липня 2008 року, мешкають окремо. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 27 лютого 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 23.

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за її відсутності, та залишити їй прізвище «Долгова».

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 27 лютого 2004 року, актовий запис № 23.

Від сумісного життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як видно з позовної заяви, в сім`ї немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, постійно виникають сварки, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Сумісне життя не склалося тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб може бути розірваний за рішенням суду, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін.

Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві, а також визнання відповідачем даної позовної заяви з відсутністю заперечень проти задоволення позовних вимог, що виражає її байдужу позицію щодо збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідач залишає за собою прізвище «Долгова».

У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 19, 76, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 27 лютого 2004 року, актовий запис № 23, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 булв. Шахтарської слави АДРЕСА_1, та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Рябцо), ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, які мають неповнолітню дитину, розірвати.

Залишити за ОСОБА_2 прізвище «Долгова».

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Учасники справи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.О. Корягін