Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/5/18
Провадження № 2/433/144/18
20.04.2018 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Суського О.І.,
за участю секретаря Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило позов до Троїцького районного суду Луганської області про стягнення з ОСОБА_2,ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 28.12.2016 року в сумі 138 943,81 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 грудня 2006 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 9 638,00 доларів США. Згідно договору № 17/16 від 28 грудня 2006 року за користування кредитними коштами було встановлено плату в розмірі 13% річних. 16 грудня 2008 року між сторонами кредитних відносин було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору 17/06 від 28 грудня 2006 року, яким було визначено розмір плати за користування кредитними коштами в розмірі 17,5% річних. 31 березня 2009 року між сторонами кредитних відносин було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 17/06 від 28 грудня 2006 року.
В якості забезпечення своєчасного і повного виконання відповідачем свої зобовязань по кредитному договору Банком прийнято поруку ОСОБА_4, згідно договорів поруки від 28 грудня 2006 року.
У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконували, у зв'язку із чим станом на 10.05.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 138 943,81 грн., яка складається з: 2 137,21 дол. США - заборгованість за кредитом; 3 029,01 дол. США - заборгованість за відсотками; 1 990,72 грн. штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.
В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві просив справу розглядати без участі представника.
Причини неявки відповідачів суду невідомі, про дату, місце та час судового засідання відповідачі повідомлялась завчасно, належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Троїцького районного суду луганської області, яке наявне в матеріалах справи.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України , судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено наступне.
28 грудня 2006 року ОСОБА_2 підписав договорі №17/06 відповідно до якого отримав кредит у розмірі 9 638,00 дол. США терміном користування до 28 грудня 2012 року, зі сплатою відсотків у розмірі 13% річних (а.с.9-11). 16 грудня 2008 року піж позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 17/16 від 28.12.2006 року, яким було визначено розмір плати за користування кредитними коштами на рівні 17,5% річних (а.с.13). 31 березня 2009 року між сторонами кредитних відносин було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 17/06 від 26 грудня 2006 року (а.с.14).
28 грудня 2006 року в якості забезпечення своєчасного і повного виконання відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору, між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки (а.с.18).
У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Своїм підписом ОСОБА_2 підтвердив, що згоден з умовами договору про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з пунктом 1.1. Договору поруки поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання Позичальника в повному обсязі зобовязань, що випливають з Кредитного договору, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі.
Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі.
Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором.
Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_2 належно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором №17/06 від 26.12.2006 року внаслідок чого станом на 10.05.2017 року утворилась заборгованість, яка становить 138 943,81 грн. та яка складається з: 2 137,21 дол. США - заборгованість за кредитом; 3 029,01 дол. США - заборгованість за відсотками (в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 26,509341 за один долар США станом на 10.05.2017 року); 1 990,72 грн. штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.3-6).
Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобовязався використовуваним кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки. Термін сплати кредиту та процентів встановлений графіком погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобовязався кожного місяця сплачувати встановлені вказаним графіком суми, однак всупереч умовам кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює погашення кредиту.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 17/06 від 28.12.2006, в розмірі 5 166,22 дол. США, в яку входить 2 137,21 дол. США - заборгованість за кредитом; 3 029,01 дол. США - заборгованість за відсотками (в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 26,509341 за один долар США станом на 10.05.2017 року), є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.
В частині стягнення з відповідачів штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 990,72 гривень, суд дійшов наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Отже, зобов'язання за своїм значенням поділяються на: основні зобов'язання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобов'язання які забезпечують належне виконання основних зобов'язань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобов'язання.
Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, основним зобов'язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов'язанням є сплата неустойки (штрафа, пені).
Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13.03.2017 року у справі за № 6-2879цс16 при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».
Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, в якому міститься м.Луганськ Луганської області.
Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_2М зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. Якіра, б. 4, кв. 102., та відповідач ОСОБА_4В зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., а тому вони є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 17/06 від 28.12.2006 року, укладеного між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» та ОСОБА_2М вбачається, що позивачем до 14 квітня 2014 року, тобто до встановлення заборони нарахування штрафних санкцій, штраф/пеня не нараховувалась, а була нарахована вже після встановлення Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мораторію щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань в сумі 1990,72 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 1990,72 грн. задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з оригіналом платіжного доручення № 160049 від 13.02.2018 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762,00 грн.
Так як позовні вимоги задоволені частково на 98,56%, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 1736,62 грн. (1762,00*98,56%=1736,62 грн.)
На підставі викладеного, ст. 526, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 141, 258-260, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.І.Суський