Справа № 697/468/18
Провадження № 2/697/330/2018
Канівський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді - Г.С. Русакова
за участю секретаря судового засідання - О.А. Десятник
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за позовом заступника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
Заступник Золотоніської місцевої прокуратури, в інтересах Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
На підставу своїх вимог посилається на те, що Канівським відділом Золотоніської місцевої прокуратури вивчено стан дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та встановлено наступне.
Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2013 року по справі № 697/14-13-ц з ОСОБА_1, 29.01.1981р.н. уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі по 400,00 грн. на кожного щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
На виконання вказаного рішення Канівським міськрайонним судом Черкаської області 04.02.2013 року видано виконавчий лист, який стягувачем звернуто до виконання до територіального органу ДВС.
Канівським відділом державної виконавчої служби 18.03.2014р., 01.09.2014р., 11.03.2015р., 16.09.2015р., видано довідки про неотримання аліментів ОСОБА_5 від ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_3, 26.05.2002р.н. та сина ОСОБА_4, 22.07.2004р.н. у періоди з 01.09.2013 року по 18.03.2014 рік, з 01.03.2014р. по 31.08.2014р., з 01.09.2014р. по 28.02.2015р., з 01.03.2015р. по 31.08.2015р.
Згідно ч.8 ст. 181 Сімейного кодексу України в редакції 16.01.2009 року, яка діяла на момент прийняття Управлінням рішення про призначення ОСОБА_2 тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога.
Аналогічні положення містяться і у п.п.2,8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189.
У вищезазначеному Порядку зазначається, що покриття витрат, повязаних з виплатою тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету.
Вказане підтверджується листом ПОСП «Дніпро».
Крім того, на даний час ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату на ТОВ «ТЕХНО КРАФТ».
Дане свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання своїх дітей.
Неповернення отриманих коштів до бюджету негативно впливає на його дохідну частину та відповідно здійснення виплат у якості соціальної допомоги, що порушує економічні інтереси держави, що і змусило прокурора звернутись з відповідним позовом до суду.
Прокурор в судове засідання не зявився надіслав заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Представник Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради до суду не зявився з невідомих для суду причин про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідач в судове засідання, не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2013 року у справі № 697/14-13ц з ОСОБА_1, 29.01.1981р.н., уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5.
У зв'язку з тим, що ОСОБА_1, ухилявся від сплати аліментів, відповідно до довідок про неотримання аліментів, виданих відділом державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області за № 1046/2 від 16.09.2015 р., № 674 від 11.03.2015 р., № 536 від 18.03.2014 р., мати дітей ОСОБА_2, неодноразово зверталася до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради для отримання тимчасової державної допомоги на дітей, батько яких ухиляється від сплати аліментів.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України в редакції від 16.04.2009 року, яка діяла на момент прийняття Управлінням рішення про призначення, тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Аналогічні положення містяться і у п.п. 2, 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 в редакції від 19.09.2012 року, яка діяла на момент прийняття вищевказаного рішення про призначення допомоги.
У вищеназваному Порядку зазначається, що покриття витрат, пов'язаних з виплатою тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету.
Згідно з ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Відповідно до довідок, ОСОБА_1 з 07.04.2014 року по 04.05.2017 року працював в ПОСП « Дніпро» і за вказаний період отримав заробітну плату в розмірі 197832,19грн. Крім того згідно довідки з Канівського відділення Черкаської ОДПІ ДФС у Черкаській області, вбачається, що на даний час відповідач працює в ТОВ «Техно Крафт».
Дане свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання своїх дітей.
Згідно п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, чи виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту звертається до суду з заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у суді.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснє представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року, поняття «інтереси держави» є оціночними, і в кожному окремому випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави.
Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.
В даному випадку органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради.
Неповернення вказаних коштів до бюджету негативно впливає на його дохідну частину та відповідно здійснення виплат у якості соціальної допомоги, що порушує економічні інтереси держави, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265,268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 257 ЦК України, ст. 181 СК України, -
Цивільний позов заступника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий підпис ОСОБА_6
з оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/468/18
Головуючий Г . С . ОСОБА_6