Справа № 307/596/18
Провадження № 2/307/665/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 мешканки, ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачкою розірвано згідно рішення Тячівського районного суду від 23 січня 2017 року. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно судового наказу Тячівського районного суду від 19 січня 2018 року він зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі ? частки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від свого заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що він власного житла не має , а проживає в будинку своїх батьків, а також на його повному фінансовому та матеріальному утриманні перебувають ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно нотаріально завіреної заяви від 23 лютого 2018 року. Крім тього, він постійно надає кошти на утримання свого сина, купляє йому різні речі, що підтверджується чеками та бере участь в його вихованні. Також , після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою була усна домовленість про те, що вона на аліменти не подає, а він по мірі можливості утримує свого сина.

Просить змінити розмір аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 900 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не зявився, так як подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідачки ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив наполягаючи на тому, що законних підстав для зменшення розміру аліментів позивач не має, так як згідно законодавства право на зміну способу стягнення аліментів належить стягувачу аліментів, а не платнику аліментів. Крім цього, позивач не надав жодних доказів погіршення його майнового стану. Докази позивача про наявність на його утриманні двох осіб похилого віку вважає неналежними та недопустимими, оскільки такі мають рідних дітей та проживають в спільному будинку, а тому обов'язок про їх утримання належить дітям , а не онуку, а також відсутнє відповідне рішення опікунської ради. Також, на його думку, одноразове придбання речей для дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Дослідивши всі обставини справи, а також заслухавши пояснення представника відповідачки, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до судового наказу Тячівського районного суду від 19 січня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше ніж 50 % прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку , до досягнення повноліття, починаючи із дня предявлення заяви до суду 20 грудня 2017 року.

Із змісту заяви від 23 лютого 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що вони перебувають на повному (постійному) фінансовому та матеріальному утриманні (забезпеченні) їх онука ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад, зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров'я.

Суд також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи про те, що матеріальне становище платника аліментів не змінилося, оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження перебування його в тяжкому матеріальному становищі, виходячи з пріоритету інтересів дитини, враховуючи її потреби, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи позивача про те, що на його утриманні перебувають двоє осіб похилого віку суд до уваги не бере , так як такі доводи не відповідають нормам СК України.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України , ст.ст. 181, 192 СК України , суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 мешканки, ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну розміру стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 20.04.2018 року.

Головуючий : М.М.Розман