АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

23 квітня 2018 року

м. Харків

справа № 642/3768/17

провадження № 22ц/790/1180/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого Котелевець А.В.

суддів Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імена сторін:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року в складі судді Шрамко Л.Л.,

у с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа Управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми.

Позовна заява мотивована тим, що він перебував в юридичному шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 липня 2016 року. За час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилаючись на те, що дружина чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, просив зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з синами, визначити такі способи його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: побачення один раз на тиждень протягом мінімум чотирьох годин за місцем їх проживання, перебування; спільний відпочинок протягом місяця літніх канікул; необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного або іншим засобом звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з дітьми або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти проводять з батьком з правом відвідування святкових та інших заходів; в день побачення з дітьми батько має право забирати їх з дому/школи/дитячого садка особисто; в дні народження дітей батько має право позачергового спілкування з ними, приймати участь в організації та проведенні урочистих заходів, присвячених цим подіям, робити подарунки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та спілкуванні з ними.

Встановлено спосіб участі у вихованні малолітніх дітей, визначивши час спілкування з ними: один раз на тиждень протягом чотирьох годин, один місяць влітку для оздоровлення, приймати участь в святкуванні днів народження дітей.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами не досягнуто домовленості з питання участі у вихованні дітей в добровільному порядку. А тому даний спір у відповідності до статті 159 СК України підлягає вирішенню судом.

Оскільки законодавчо закріплено право на спілкування з дітьми та участі у їх вихованні того з батьків, хто не проживає з дітьми з урахуванням обставин справи, суд вважав за необхідне визначити порядок участі батька у вихованні і спілкування з дітьми відповідно до Висновку Управління служб у справах дітей та соціального захисту Харківської міської ради.

11 грудня 2017 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення в частині зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними; змінити рішення суду першої інстанції в частині встановлення способу участі батька у вихованні дітей, визначивши наступний час спілкування з ними: один раз на тиждень по неділях протягом чотирьох годин з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за місцем проживання (перебування) дітей; два тижні влітку для оздоровлення з попереднім узгодженням дат відїзду та приїзду дітей із ОСОБА_2; приймати учать в святкуванні днів народження дітей. В іншій частині просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що доказів перешкоджання позивачу з боку відповідача у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними матеріали справи не містять; судом не встановлено день, час та місце щотижневого спілкування батька з дітьми, не визначено дати спільного відпочинку, тощо, крім того не встановлено, як повинні відбуватись побачення та відпустки одночасно з трьома дітьми, чи з кожним окремо; Висновок Управління служб у справах дітей та соціального захисту Харківської міської ради складено без зясування обставин, оскільки діти в квартирі АДРЕСА_1 не проживають з вересня 2016 року, з дітьми ніхто із співробітників не спілкувався та не обстежувались їх умови проживання в місті Львові; непроживання дітей з матірю протягом місяця влітку є надмірним строком, оскільки для дітей віком 6, 8 та 11 років таке розлучення є дуже важким психологічно.

26 січня 2018 року ОСОБА_7 представник ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заперечення мотивовані тим, що апеляційна скарга подана за підписом адвоката та до неї додано копію документу, а саме договору про надання правової допомоги, який не передбачений частиною 4 статті 62 ЦПК України; апеляційна скарга містить посилання на докази, які не були подані до суду першої інстанції; докази на підтвердження обставин, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, до суду апеляційної інстанції не надано.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону судове рішення повністю не відповідає.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

Відповідно до положень статті 7 Конвенції кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Вказані положення Декларації та Конвенції конкретизовані на рівні діючого законодавства України.

Так статтею 141 СК України закріплено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

За приписами статті 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положень статті 151 СК України, вправі обирати самі.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з вимогами статей 154, 155 СК України батьки мають право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини; здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частинами 1-3 статті 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в юридичному шлюбі, який було зареєстровано 22 травня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції (актовий запис № 517). За час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Угоди щодо здійснення батьком дитини батьківських прав, виконання обовязків та спілкування з дитиною між батьками не досягнуто.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання малолітніх дітей з матірю (а. с. 12-16).

Згідно з Висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 10 листопада 2017 року № 642 доцільним є встановлення такого порядку участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3: один раз на тиждень протягом чотирьох годин; один місяць влітку для оздоровлення; приймати участь в святкуванні днів народження дітей (а. с. 57-58).

Оскільки батько не має можливості спілкуватися з малолітніми дітьми внаслідок неприязних стосунків з відповідачем, суд першої інстанції обґрунтовано визнав право ОСОБА_1 на участь у вихованні малолітніх дітей.

Однак з висновком суду щодо встановлення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей, а саме - один раз на тиждень протягом чотирьох годин та один місяць влітку для оздоровлення погодитись не можна.

Враховуючи вік дітей (6,8 та 11 років), які є малолітніми, їх привязаність до інших членів сімї, зокрема до матері, з якою вони проживають, певний розпорядок життя дітей, судова колегія вважає за необхідне встановити наступні способи участі батька у вихованні малолітніх дітей: один раз на тиждень по неділях протягом 4 годин з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., один місяць влітку, а саме з 01 липня по 31 липня.

Визначений спосіб спілкування батька з дітьми відповідає інтересам синів з урахуванням усіх встановлених обставин справи, забезпечує в повній мірі можливість ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази того, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З огляду на це, підстав для задоволення позов та зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними немає.

Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Згідно з положеннями пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому в апеляційному порядку перегляду не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року скасувати в частині зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними, ухвалити в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2017 року змінити в частині встановлення способу участі батька у вихованні дітей.

Встановити наступний час спілкування з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3: один раз на тиждень по неділях протягом 4 годин з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., один місяць влітку, а саме з 01 липня по 31 липня.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Овсяннікова

ОСОБА_8