Справа № 199/8893/17
УХВАЛА

19.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду в порядку спрощеного судового провадження заяву ОСОБА_1 про застосування до представника відповідача заходів процесуального примусу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_1 надійшла заява про застосування до представника відповідача заходів процесуального примусу.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що у звязку з невиконанням відповідачем ухвали суду від 09.02.2018 року ненаданням повного штатного розпису, позивачем було заявлено клопотання про повторне витребування доказів у справі.

Позивач зазначає, що тільки після отримання 02.04.2018 року копії цієї заяви , представником відповідача до суду надано штатний розпис робітників служби газового устаткування і ОСОБА_2 А станом на день ознайомлення позивача з наказом про скорочення його посади 21.11.2011 року. Поважності причини ненадання штатного розпису в судове засідання на 23.03. 2018 року, представник відповідача не обгрунтував.

Крім того з книги прийняття та звільнення працівників (штатно-посадової) було виключено більше семидесяти працівників служби газового устаткування і ОСОБА_2 А, хоч відповідно до книги реєстрації наказів з кадрів ці працівники приймалися на роботу.

До того ж із наданого представником відповідача штатного розпису підприємства станом на 01.06.2017 року вбачається наявність 76, 5 постійних посад робітників служби ГУ і ОСОБА_2 З 01.11.2017 року згідно наказу №549, ця кількість зменшилась на 9 одиниць, а у наданому станом на 21.11.2017 року штатному розписі ГУ і ОСОБА_2 вбачається 78. 5 постійних посад робітників, тобто за 21 день листопада скоротили 9 та прийняли на роботу 11 працівників цієї служби. Зазначені невідповідності наявності вакансій відмови у працевлаштуванні позивача на посаду слюсаря ОСОБА_2 А пояснюється ненаданням представником відповідача у судове засідання 23.03.2018 року штатного розпису служби ГУ і ОСОБА_2 А підприємства, що на думку позивача є зловживанням процесуальними правами представника відповідача.

У звязку з ненаданням у судове засідання 23.03.2018 року штатного розпису служби ГУ і Ква таА , позивач просить у відповідності до ст. 143 та ст. 148 ЦПК України застосувати до відповідача заходи процесуального примусу та стягнути з відповідача в дохід держави штраф у сумі до від 0, 3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

В судовому засіданні позивач просив заяву задовольнити.

Представник відповідача просила відмови у задоволенні заяви з посиланням на те, що станом на час розгляду справи 19.04.2018 року, ухвала суду про витребування штатного розпису виконана, вона була направлена до суду та стороні по справі 05.04.2018 року. Що стосується виконання ухвали станом на 23.03.2018 року, то ухвала суду щодо витребування доказів не була виконана через велике завантаження підприємства.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2018 року від КП «Теплоенерго» витребувано штатний розпис станом на 21.11.2017 року; журнал обліку наказу підприємства з кадрових питань ( з особового складу) за 2017 рік ( із завіреною копією); штатно-посадову книгу підприємства за 2017 рік. Ухвалою суду від 23.03.2018 року від КП «Теплоенерго» витребувано довідку з бухгалтерії про середню заробітну плату ОСОБА_1 за жовтень і листопад 2017 року; табель обліку робочого часу і розрахунок середньої заробітної плати за вказаний період часу.

З матеріалів справи убачається, що зазначені докази були направлені до суду та позивачу надіслані 22.03.2018 року, 23.03.2018 року; 05.04.2018 року, що підтверджується поштовими квитанціями.

Статтею 144 ЦПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил та добросовісного виконання процесуальних обовязків.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України, суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обовязків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов , апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

Оскільки станом на час розгляду - 19.04.2018 року ухвала суду від 09.02.2018 року та від 23.03.2018 року про витребування доказів виконана, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу до представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 144, 148 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про застосування до представника відповідача заходів процесуального примусу, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Скрипник О.Г.