Справа № 372/3368/17
Провадження № 2-285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2», третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» про визнання припиненим зобовязання за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2», третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» про визнання припиненим зобовязання за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що між ним та акціонерним банком «Український ОСОБА_2» був укладений кредитний договір № 80/Ф від 16.02.2009 року, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не поновлюваної лінії в розмірі 300 000 доларів США, а позичальник зобовязаний був повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом. Строк дії договору з 16.02.2009 року по 16.02.2014 року. Відповідно до п. 2.2 перший в розмірі 250 000 доларів США наданий під залог «Кафе Колиба», що знаходиться по вул. Пушкіна, буд. 2, с. Трипілля Обухівського району Київської області, загальною площею 357,5 кв.м., автомобіля Тоyota, рік випуску 2006, колір сірий, обєм двигуна 2986 куб.см., тип пального дизельне. Відповідно до п. 2.2.2 другий транш в розмірі 50 000 доларів США наданий під залог автомобіля Audi марки Q7, 2008 року випуску, колір синій, вид палива дизель, автомобіля Hyundai марки Veracruz рік випуску 2007, колір сірий, вид палива дизельне. Дані кошти були отримані ОСОБА_1 через касу банку, кредит наданий за договором забезпечений залогом та договором поруки фізичної особи.

16.02.2009 року між акціонерним банком «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до даного договору іпотеко держатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Предметом іпотеки є належне майно ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майно. Відповідно до п. 1.3 Договору іпотеки строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця. Відповідно до п. 6.2 Право застави, та відповідно і договір іпотеки припиняє чинність у разі припинення основного зобовязання забезпечення цією іпотекою.

Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу 16.02.2009 року та зареєстрованого в реєстрі № 233. Також 16.02.2099 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна Кафе-шашличної за адресою вул. Пушкіна, буд. 2, с. Трипілля Обухівського району Київської області, до припинення договору іпотеки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» задоволено повністю, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» заборгованість за кредитним договором, саме 130200 доларів США 32 центи суми поточної заборгованості за кредитом, 130200 доларів США 46 центів суми простроченої заборгованості за кредитом, 64194 долари США 32 центи суми простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам, 9162 грн. 79 коп. суми простроченої заборгованості по нарахованим комісіям , а всього 324595 доларів США 10 центів та 9162 грн. 79 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1820 грн. 00 коп.

20.03.2017 року на адресу ОСОБА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53603530 по виконавчому документу № 2-80-12.

08.12.2014 року між ПАТ «Український ОСОБА_2» та ТОВ «Велес-Д» було укладено договір факторингу № 14, за умовами якого банку переуступив товариству право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними зобовязаннями по договору № 80/Ф від 16.02.2009 року. ТОВ «Велес-Д» було реалізоване заставне майно, а також в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Велес-Д» отримало від ОСОБА_1 будівельні матеріали, що згідно з середніх ринкових цін покриває 60 % боргу. Таким чином, заборгованість за договором факторингу № 14 від 08.12.2014 року позивачем було повністю погашено, претензії у ТОВ «Велес-Д» до ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати припиненими зобовязання за кредитним договором № 80/Ф від 16.02.2009 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_2», у звязку із належним виконанням зобовязань, припинити іпотеку на нерухоме майно, а саме -кафе-шашличну за адресою : с. Трипілля, вул. Пушкіна, 2, Обухівського району Київської області, загальною площею 357,5 кв.м., встановлену 16.02.2009 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованої в реєстрі за № 233, та скасувати заборону відчуження вказаного нерухомого майна, встановлену в звязку із посвідченням зазначеного договору іпотеки від 16.02.2009 року, зареєстровану в реєстрі за № 234.

В судовому засідання представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили позов задовольнити. Зазначили, що на момент погашення заборгованості на вимогу ТОВ «Велес-Д» (за договором факторингу), договір факторингу був дійсний. Претензій до позивача ні банк, ні ТОВ «Велес-Д» не мало, що підтверджується відповідними документами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Посилався на недійсність договору факторингу, що визнано рішенням Господарського суду м. Києва.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надали, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Судом встановлено, що 16 лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Український ОСОБА_2» укладено кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 300 000 доларів США строком до 16 лютого 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором між банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, предметом якого є «Кафе-шашлична», розташоване по вул.. Пушкіна,2, у с. Трипілля Обухівського району Київської області. Крім того, з тією ж метою між ПАТ «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_1 були укладені договори застави транспортних засобів та договір поруки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» задоволено повністю, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» заборгованість за кредитним договором, саме 130200 доларів США 32 центи суми поточної заборгованості за кредитом, 130200 доларів США 46 центів суми простроченої заборгованості за кредитом, 64194 долари США 32 центи суми простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам, 9162 грн. 79 коп. суми простроченої заборгованості по нарахованим комісіям , а всього 324595 доларів США 10 центів та 9162 грн. 79 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 1820 грн. 00 коп.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 35729013 про примусове виконання виконавчого листа № 2-80-12 виданого 14.12.2012 року Обухівським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2 банк» заборгованість за кредитним договором.

08.12.2014 року між ПАТ «Український ОСОБА_2» та ТОВ «Велес-Д» було укладено договір факторингу № 14, за умовами якого банку переуступив товариству право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними зобовязаннями по договору № 80/Ф від 16.02.2009 року. Відповідно до п. 1.1 в порядку та на умовах, визначеним цим договором, клієнт продає (переуступає) фактору право вимоги до боржника, які включають в себе кредитний договір, а фактор приймає такі права вимоги та зобовязується передати фінансування в розпорядження клієнта за плату. Відповідно до п. 1.4 право грошової вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості. Разом з правом грошової вимоги фактору переходять всі інші повязані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Як вбачається з повідомлення про відступлення права грошової вимоги № 37.104/10787 від 10.12.2014 року ПАТ «Український ОСОБА_2», новим кредитором за кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» в повному обсязі прав, що раніше належали банку. Повідомленнями № 37.104/10788 та 37.104/10789 від 10.12.2014 року ПАТ «Український ОСОБА_2» повідомив про відступлення права вимоги за договорами застави транспортних засобів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» листом № 24 від 03.04.2015 року повідомило, що відповідно до договорів застави транспортних засобів та згідно з договором факторингу № 14 від 08 грудня 2014 року Товариством «Велес-Д» було реалізоване заставне майно. Згідно з домовленостями сторін в рахунок погашення боргу на підставі договору факторингу № 14 від 08 грудня 2014 року, ТОВ «Велес-Д» отримало від ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу будівельні матеріали, що згідно з середніх ринкових цін покриває 60 % боргу. Таким чином ТОВ «Велес-Д» інформує боржника ОСОБА_1, що заборгованість за договором факторингу № 14 від 08 грудня 2014 року повністю погашена.

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовним вимогами та просив визнати недійсним та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору факторингу № 14 від 08 грудня 2014 року, укладеного між ТОВ «Велес-Д» та ПАТ «Український ОСОБА_2». Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року залишено без змін, що підтверджується копією ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, договір факторингу № 14 від 08 грудня 2014 року, укладений між ТОВ «Велес-Д» та ПАТ «Український ОСОБА_2» на момент погашення ОСОБА_1 заборгованості був чинним.

Так, згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов'язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов'язання» розділу І книги п'ятої «Зобов'язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про іпотеку» у разі припинення основного зобовязання іпотека припиняється. Таким чином з моменту повного виконання зобовязань договір іпотеки підлягає припиненню.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Як визначено уст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 5 цієї статті іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український ОСОБА_2» задоволено повністю. Визнано недійсним договір факторингу №14, укладений 08.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велес-Д». Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за Договором поруки від 16.02.2009 р., укладений 08.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велес-Д». Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за Договором застави транспортного засобу (посвідченим 16.02.2009 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 232), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1863. Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 08.12.2014 р. за Договором застави транспортного засобу (посвідченим 28.04.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 903), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1864. Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 08.12.2014 р. за Договором застави транспортного засобу (посвідченим 28.04.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 904), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 1865. Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 08.12.2014 р. за Договором іпотеки (посвідченим 16.02.2009 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 233), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 186. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» (місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7; ідентифікаційний код юридичної особи: 39042100) повернути Публічному акціонерному товариству «Український ОСОБА_2» (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) документи згідно переліку, що міститься в акті прийому-передачі документів від 08.12.2014 р. до договору факторингу №14 від 08.12.2014 р. Видати наказ.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи вищевикладене та те, що договір факторингу №14, укладений 08.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велес-Д», визнано недійсним в 2017 році, Публічне акціонерне товариство «Український ОСОБА_2» має право звернутися з вимогою повернення майна на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України саме до Товариством з обмеженою відповідальністю «Велес-Д».

В ході розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заборгованість за кредитним договором № 80/Ф від 16 лютого 2009 року погашена повністю, таким чином суд доходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 виконане зобов'язання за кредитним договором, що є підставою для його припинення.

Як наслідок припинення основного зобовязання відповідно до п.1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, є припинення і похідного зобовязання, а саме забезпечення у вигляді іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи всю сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 216, 525-526, 546, 553-554, 558, 559 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (08700, Київська обл., Обухівський район, с. Таценки, вул. Абрикосова, 45, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ), третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 5), Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» () про визнання припиненим зобовязання за кредитним договором задовольнити повністю.

Визнати припиненими зобовязання за кредитним договором № 80/Ф від 16.02.2009 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_2», у звязку із належним виконанням зобовязань.

Припинити іпотеку на нерухоме майно, а саме - кафе-шашличну за адресою : с. Трипілля, вул. Пушкіна, 2, Обухівського району Київської області, загальною площею 357,5 кв.м., встановлену 16.02.2009 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованої в реєстрі за № 233, та скасувати заборону відчуження вказаного нерухомого майна, встановлену в звязку із посвідченням зазначеного договору іпотеки від 16.02.2009 року, зареєстровану в реєстрі за № 234.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1280,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26.04.2018 року.

Суддя В.Г.Болобан