Справа № 361/322/18
Провадження № 2-о/361/29/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В. при секретарі Корніюк К.А., розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання одною сім'єю, заінтересовані особи Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, Броварська державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_2,

встановив:

Заявник просить встановити факт проживання її одною сім'єю з ОСОБА_3, який помер 27.06.2017р., і який був їй вітчимом та після смерті матері (відповідно його дружини) проживав разом з нею, падчеркою, одною сім'єю з 2000 року, вона здійснювала за ним догляд, поховала; інших спадкоємців за законом нема. Встановлення факту їй необхідно для прийняття спадщини, що залишилась після ОСОБА_3 В обґрунтування заяви пояснила, що вітчим і її мати перебували у шлюбі з 1966 року, вона з дитинства жила з вітчимом одною сім'єю, після смерті матері в 1994 році, вітчим деякий час проживав сам, а з 2000 року коли став немічним, став проживати з заявницею одною сім,єю, неодноразово був прикутим до ліжка, вона доглядала за вітчимом до дня його смерті, інших спадкоємців у вітчима не було; він мав племінницю ОСОБА_2, якій залишив заповіт на земельну ділянку за порадою самою заявниці.

Заінтересовані особи Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, Броварська державна нотаріальна контора Київської області подали заяви про згоду з заявою і про розгляд справи у їх відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, визнала заяву, зазначила, що не має жодних претензій з приводу вказаної спадщини.

З наданих доказів встановлено:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер у віці 79 років в смт. В.Димерка 27.06.2017р.

Згідно свідоцтва про право власності на житло (в порядку приватизації) від 14.12.2006р. заявник ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а також ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співвласниками одного жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Згідно довідки селищної ради влиця Радгоспна перейменована на вулицю Промислову.

Згідно даним паспорту заявниці вона зареєстрована за адресою вказаної квартири.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_7 з 1966року.

Згідно свідоцтва про народження і свідоцтва про шлюб заявник є дочкою ОСОБА_7 тобто дружини ОСОБА_3, відносно якого встановлюється даний факт.

Згідно довідки селищної ради за адресою квартири АДРЕСА_2 проживали ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3, який помер 27.06.2017р..

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1986р., сусіди, підтвердили, що заявниця і ОСОБА_3, який їй був нерідним батьком і чоловіком її матері, жили разом одною сім'єю, після смерті матері в 2000році вона забрала вітчима до себе і опікувалась ним, коли був лежачий з переламаними ногами, доглядала за ним; жили разом до його смерті у червні 2017р., заявник ховала його, їм не відомо про наявність у ОСОБА_3 інших дітей.

Свідок ОСОБА_10, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, сусідка з 1986 року, пояснила, що коли вона вселилась за вказаною адресою в 2002році, то ОСОБА_3 проживав з заявницею в одній квартирі, вони жили як батько і дочка, про інших дітей їй не відомо, заявник доглядала за ним до його смерті в червні 2017 року, ховала його.

Свідок ОСОБА_6, син заявниці, пояснив, що ОСОБА_3 мамин вітчим, жив разом з ними в одній квартирі приблизно з 2000 року, був членом їхньої сім,ї, мама за ним доглядала і ховала, про інших родичів ОСОБА_3 йому не відомо.

Таким чином, встановлено, що позивачка доводиться падчеркою ОСОБА_3, який помер 27 червня 2017 року, який з 2000 року і до дня його смерті проживав разом з заявницею, і вони разом були членами одної сім,ї, і їхнє таке спільне проживання одною сім'єю тривало більше пяти років.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті, а при відсутності заповіту, - спадкоємці за законом, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1264 ЦКУ- у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи. які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Оскільки даний факт має юридичне значення для визначення заявника як спадкоємця відповідної черги, і у судовому засіданні встановлено, що дійсно заявник і спадкодавець проживали одною сім,єю понад 5 років, то суд вважає можливим даний факт встановити.

Встановлено, що ОСОБА_3 залишив заповіт щодо частини майна (земельних ділянок) ОСОБА_2, яка до нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини. Вказана особа була залучена до участі у справі з метою забезпечення її права та можливого спадкового спору між спадкоємцями. Від ОСОБА_2 надійшла заява про згоду з вставленням даного факту, що вона не має ніяких претензій щодо іншого спадкового майна (окрім визначеного у заповіті) і просила розглянути справу у її відсутності.

Тому суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутній спір про право і відповідно відсутні підстави для залишення заяви про встановлення факту без розгляду.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити;

встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 одною сім'єю з 2000 року до його смерті 27.06.2017р.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23 квітня 2018 року.

Суддя Т.В. Селезньова