Справа № 349/294/18
Провадження № 2/349/210/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили Р.Г.

з участю секретаря судового засідання Матасової Н.М.

учасники справи:

представник позивача Базилевич І.Я.

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/294/18 за позовом служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

В С ТА Н О В И В:

В березні 2018 року служба у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 та стягнення аліментів на дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 не створює необхідних умов для проживання, розвитку та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона проживає з сином в антисанітарних умовах, не займається його вихованням, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя.

У судовому засіданні представник служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Базилевич І.Я. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала . Пояснила , що вона змінила свою поведінку по відношенні до своєї дитини , з грудня 2017 року спиртні напої не вживає, турбується про сина. Дитина має одяг по сезону, коляску, забезпечена продуктами харчування . В даний час вона проживає із співмешканцем і сином у с. Данильче Рогатинського районуІвано-Франківської області. Просила суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 22 листопада 2016 року виконавчим комітетом Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Встановлено, що дитина проживає з мамою ОСОБА_2 в с. Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області та перебуває на її утриманні.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №33 від 29 листопада 2017 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5 , яка працює завідувачем сектору молоді і спорту Рогатинської райдержадміністрації , надала суду покази про те, що 13 листопада 2017 року вона , як член комісії приїжджала по місцю проживання ОСОБА_2 Вдома була ОСОБА_2 з сином, в кімнаті було не прибрано .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив , що він працює інспектором ювенальної превенції Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області . Наприкінці жовтня 2017 року він спільно із працівниками служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації виїждав по місцю проживання ОСОБА_2 Тоді ними було встановлено , що умови проживання в її будинку задовільні . Зазначив , що з грудня 2017 року і по даний час викликів з приводу протиправної поведінки ОСОБА_2 в поліцію не надходило, вона припинила вживати алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_7, який працює старшим дільничним інспектором Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області надав суду покази про те, що з грудня 2017 року по сьогоднішній день поведінка ОСОБА_2 змінилась в кращу сторону .

Свідок ОСОБА_8, яка працює сімейною медсестрою в Данильченській сільській лікарській амбулаторії , суду пояснила , що у 2017 році два рази в тиждень навідувалася до будинку сім`ї ОСОБА_2, в якій проживає малолітня дитина . За весь цей час вона бачила , що ОСОБА_2 два рази була в стані алкогольного сп`яніння . У період з кінця листопада 2017 року по даний час вона жодного разу не бачила , щоб ОСОБА_2 була в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі показань свідків судом встановлено, що відповідач змінила свою поведінку в кращу сторону , турбується про дитину , забезпечує її речами першої необхідності та харчуванням .

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а судом встановлено, що мати дитини ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення її батьківських прав, змінила свою поведінку в кращу сторону , а тому її слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також при вирішенні спору суд не погоджується з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської райдержадміністрації Івано-Франківської області від 29 листопада 2017 року, оскільки зазначене рішення є недостатньо обґрунтованим та носить формальний характер.

Водночас, необхідно також вказати на те , що рішення органу опіки та піклування прийнято 29 листопада 2017 року, а служба у справахдітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області позов подала до суду лише 01 березня 2018 року, тобто за сплином тривалого часу. Це ж стосується і інших доказів, які покладені позивачем в обґрунтування його позовних вимог і які були підставою для прийняття зазначеного вище рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Суду не надано будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків .

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В пунктах 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише у випадках , коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про відсутність правових підстав для задоволеня позову в частині позбавлення батьківських прав .

Позивачем також було заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, яка з тих же підстав не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81,259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на дитину, відмовити .

Поклаcти на службу у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації в Івано-Франківській області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24 квітня 2018 року.

Суддя Р.Г. Могила