Справа № 361/6809/16-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/400/18 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 26 24.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Сліпченка О.І., Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»,ОСОБА_4, до якої приєднався ОСОБА_7 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

ПАТ «УкрСиббанк» та /або банк) звернулося із даним позовом в якому просить стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6,

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10 квітня 2007 року у розмірі - 47 664 долари 04 центи США й пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі - 50 052 грн. 04 коп., а також понесені судові витрати у розмірі - 19 185 грн. 20 коп. в рівних частинах з кожного.

В обґрунтування вимог зазначається, що 10 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позивач надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі - 68 157 доларів 00 центів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 10 квітня 2028 року та сплачувати проценти за користування ним.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено три договори поруки між позивачем ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за умовами цих договорів поручителі зобов'язалися відповідати у повному обсязі за виконання усіх зобов'язань, що виникли із кредитного договору.

Взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів, банк виконав у повному обсязі, а ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконує. 17 травня 2016 року на адресу відповідачів позивачем направлено вимоги про погашення заборгованості, що залишені без реагування. Станом на 22 листопада 2016 року заборгованість за кредитним договором від 10 квітня 2007 року складає - 47 664 доларів 04 центи США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів складає 50 052 грн. 04 коп які просив стягнути в примусовому порядку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2017 рокупозов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у солідарному порядку із ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі - 42 349 доларів 94 центи США й пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі - 50 052 грн. 04 коп. В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_4 до якої приєднався ОСОБА_7 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, не доведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо належності та допустимості наданих позивачем доказів не ґрунтується на вимогах закону. Надана позивачем копія меморіального ордеру № від 10 квітня 2007 року не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства щодо належності та допустимості доказів, оскільки в оригіналі цього ордеру відсутній підпис відповідального виконавця та відтиск штампу, а первинний документ, який не містить обов'язкових реквізитів не може бути доказом проведення операції. Крім того, суд не зазначив, яким саме доказом підтверджується сума заборгованості за кредитом та не надав оцінки тій обставині, що позивачем з порушенням умов кредитного договору неправомірно застосована процентна ставка в розмірі, більшому, аніж зазначено в кредитному договорі, що призвело до безпідставного надмірного стягнення заборгованості за процентами та, як наслідок неправомірного збільшення суми за кредитом. Також суд першої інстанції не встановив фактів, без яких прийняти законне і обґрунтоване рішення неможливо, а саме наявність індивідуальної чи генеральної ліцензії на використання іноземної валюти у кредитора.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ПАТ «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з рішення суду незрозуміло, якою саме випискою керувався суд зменшуючи суму заборгованості за кредитом та процентами та за який вона період. Натомість позивачем надано розрахунок заборгованості. Розмір, період та порядок нарахування усіх складових заборгованості позичальника містить довідка-розрахунок заборгованості. Крім того, факт неналежного дослідження виписки судом підтверджується тим, що в мотивувальній частині рішення не зазначено порядок зарахування коштів в погашення заборгованості по тілу кредиту та процентам за його користування. Тобто судом було надану неналежну оцінку доказам заборгованості позичальника та невірно встановлено їх взаємозв'язок у їх сукупності.

Апеляційна скарга банку підлягає до задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_4, до якої приєднався ОСОБА_7 до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів

3)показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_4 порушила умови кредитного договору щодо повернення одержаного кредиту та сплати нарахованих процентів, порука відповідачів не припинилася, а тому слід стягнути заборгованість із відповідачів солідарно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, але в порушення норм процесуального права місцевим судом взято за основу недопустимі докази та проведено розрахунки, які не відповідають матеріалам справи, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 квітня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати та повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 68 157 доларів 00 центів США. Вказана сума дорівнює еквіваленту 344 192 грн. 85 коп. за курсом НБУ на день укладення цього договору.

Пунктом 1.2.2 договору передбачено, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі, в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 10 квітня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору.

Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Факт надання кредитних коштів у розмірі - 68 157 доларів 00 центів США (еквівалент у гривнях) 344 192 грн. 85 коп. підтверджується випискою по рахунку за 10 квітня 2007 року, меморіальним ордером № від 10 квітня 2007 року й заявою на видачу готівки

№ 48 від 10 квітня 2007 року, в якій міститься підпис ОСОБА_4 про отримання коштів у розмірі - 68 157 доларів 00 центів США (еквівалент у гривнях) 344 192 грн. 85 коп.

При розгляді даної справи по суті відповідач та її представник посилалися на недоведеність позивачем факту отримання ОСОБА_4 кредиту. Разом з тим, суд не приймає до уваги вказані посилання, так як вони є необґрунтованими і не спростовують належних і допустимих доказів позивача про надання кредиту. При цьому судом також враховується, що ОСОБА_4 впродовж тривалого часу, а саме понад вісім років здійснювала погашення кредиту, визнаючи тим самим факт одержання коштів за договором про надання споживчого кредиту. Разом з тим, питання щодо не отримання суми кредитних коштів, а також невідповідності отриманої валюти, валюті вказаній у договорі у відповідача до моменту звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості не виникало.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 квітня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» й ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено три договори поруки, за яким останні зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань перед кредитором, в повному обсязі, що виникли із кредитного договору № 0 від 10 квітня 2007 року.

З довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2007 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 за кредитом складає - 41 111 доларів 00 центів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6 553 долари 04 центи США. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позичальник ОСОБА_4 порушила умови кредитного договору щодо повернення одержаного кредиту та сплати нарахованих процентів.

З довідки-розрахунку, поданої позивачем вбачається, що погашення заборгованості за кредитним договором й процентами здійснено до 10 серпня 2015 року.

Разом з тим, із неналежно завіреної копії виписки за кредитним договором з 10 квітня 2007 року по 26 липня 2016 року (а. с. 109 -113), яка надана відповідачами не вбачається, що остання сплата за кредитним договором відповідачем здійснена у травні 2016 року у розмірі - 2 160 доларів 32 центи США. Всього за період з 13 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року відповідачем сплачено 5 314 доларів 10 центів США.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийшов до передчасного висновку про зменшення суми заборгованості за кредитом та процентами на суму 5 314 доларів 10 центів США. Отже, сума боргу, яка підлягає солідарному стягненню складає 47 664 доларів 04 центи.

Крім того, до експертного дослідження наданого відповідачами колегія суддів відноситься критично, оскільки окремі умови кредитного договору щодо яких йдеться у досліджені не оспорювались відповідачами та вірного розрахунку ні експерт ні відповідачі не надали, - таким чином не спростували розрахунок наданий банком.

З довідки-розрахунку вбачається, що за період з 23 листопада 2015 року по 11 листопада 2016 року за кредитним договором від 10 квітня 2007 року нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі - 19 372 грн. 41 коп. й пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі - 30 679 грн.

63 коп., яку також слід стягнути із відповідачів у солідарно.

Договорами поруки від 10 квітня 2007 року визначено, що порука припиняється з припиненням всіх зобов'язань позичальника по вищеназваному кредитному договору.

Разом з тим, колегія суддів критично відноситься до посилання місцевого суду про виписку по рахунку, наданої відповідачем за період з 10 квітня 2007 року по 26 липня 2016 року остання сплата за кредитним договором здійснена 31 травня 2016 року у розмірі - 2 160 доларів 32 центи США, оскільки вказаних даних матеріали справи не містять (а. с.109-111).

17 травня 2016 року на адресу поручителів - відповідачів у справі, направлено вимоги про погашення заборгованості, якою зобов'язано погасити прострочену заборгованість протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення цієї вимоги про дострокове повернення кредиту ПАТ «УкрСиббанк» змушений вимагати виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 10 квітня 2007 року, а саме сплатити заборгованість у розмірі - 44 957 доларів 50 центів США.

Враховуючи ту обставину, що у строк, визначений у вимогах, поручителями жодних дій вчинено не було, 23 листопада 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості у солідарному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено на строк до 10 квітня 2028 року (а. с. 5-8).

Відповідно до договорів поруки, останні діють до повного виконання зобов'язань боржником за основним договором (а. с. а. с.12, 13, 14).

Відповідно п. 11.1. кредитного договору, якщо банк направив Позичальнику вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, термін повернення кредиту вважається таким що настав з 32 календарного дня з дати одержання позичальником повідомлення Банку про порушення зобов'язань позичальника та дострокове повернення кредиту і плати за кредит (а.с.11 об.).

Таким чином, оскільки вимоги Банку про дострокове повернення кредиту і плати за кредит отримані відповідачами 24 травня 2016 року (а. с. 29), термін повернення кредиту вважається таким що настав 26 травня 2016 року, тому саме з цієї дати рахується початок шестимісячного строку дії поруки.

З позовом до суду Банк звернувся у 23 листопада 2016 року, тобто в межах шести місяців після настання строку для дострокового повернення всієї суми кредиту і плати за кредит, тому в даному випадку в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука не припиняється.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність апеляційної скарги відповідачів і в цій частині.

Інші доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки доказів та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, на користь банку необхідно стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 понесені ним судові витрати по 10 072,23 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 - 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, до якої приєднався ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2017 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4та ОСОБА_5,ОСОБА_4та ОСОБА_6, а також солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0від 10.04.2007 року в сумі 47 664,04 (сорок сім тисяч шістсот шістдесят чотири) доларів США 04 центи що складається з 41 111 доларів США кредитна заборгованість, 6 553 доларів США 04 центи - заборгованість по процентам та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 50 052 (п'ятдесят тисяч п'ятдесят дів) грн. 04 коп., яка складається з пені за прострочення сплати кредиту - 19 372 (дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) грн. 41 коп. та пеня за прострочення сплати процентів 30 679 (тридцять тисяч шістсот сімдесят дев'ять) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з кожного на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» по 10 072 (десять тисяч сімдесят дві) грн. 23 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: