АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що вона знаходиться у офіційно зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року з відповідачем ОСОБА_2. Від спільного сумісного життя з відповідачем сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після фактичного припинення шлюбних відносин проживає з позивачем. В період сумісного життя із відповідачем 22 лютого 2013 року сторони, як подружжя, за сумісні кошти придбали у власність квартиру АДРЕСА_1. При цьому сам договір купівлі-продажу зазначеного майна уклали на імя відповідача, тобто покупцем вищезазначеної квартири формально виступав лише ОСОБА_2 На даний час між сторонами фактично повністю припинені сімейно-шлюбні відносини, відповідач погрожує, що позбавить права володіння, користування та розпорядження належною на праві спільної сумісної власності квартирою. Тобто, ОСОБА_2, зловживаючи своїми правами та користуючись тим, що договір купівлі-продажу квартири формально оформлений на його імя намагається позбавити позивача можливості користуватися квартирою. Також під час спільного проживання із відповідачем сторони придбали і велику кількість рухомого майна, яке після фактичного припинення шлюбних відносин залишилось в квартирі ОСОБА_2 Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просила розділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, розділити спільне сумісне майно, визнавши за ОСОБА_2 право власності на наступне майно: Кухонні меблі вартістю 12000 грн; Електрична духова шафа вартістю 5000 грн.; Кухонна варочна панель (плита) вартістю 3000 грн.; Кухонна витяжка вартістю 1500 грн.; Кухонна водогрійка вартістю 1500 грн.; Фільтр для очищення води вартістю 200 грн.; Кухонний сервіз (столовий посудний набір) вартістю 650 грн.; Меблевий гарнітур в прихожу вартістю 8000 грн.; Водогрійка у ванній кімнаті вартістю 4000 грн.; ДВД-плеєр вартістю 250 грн.; Люстра вартістю 1500 грн.; Кондиціонер вартістю 5000 грн.; Журнальний стіл вартістю 450 грн.; Тумба під телевізор вартістю 600 грн.; Килим для прихожої вартістю 1500 грн.; Спальний гарнітур (ліжко, дві тумби, комод, шафа, дзеркало, куточок до шафи) вартістю 8000 грн.; Килим для спальної кімнати вартістю 1500 грн.; Жалюзі на вікна квартири загальною вартістю 1000 грн.; Туалетні тумба із дзеркалом вартістю 1500 грн., Тумба під телевізор вартістю 600 грн., Пилосос вартістю 1500 грн.; люстри в кількості пяти штук вартістю по 350 грн. кожна на загальну суму 1750 грн.; Ортопедичний матрац вартістю 1300 грн.; 5 комплектів постільної білизни загальною вартістю 1000 грн.; Посуд на загальну суму 500 грн., а всього майна на загальну суму 63800,00 грн., в порядку компенсації різниці часток у розділеному майні подружжя стягнути з відповідача на її користь 31900,00 грн.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому, з врахуванням уточнень, просив розділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та виділити позивачу ОСОБА_2 частку спільної сумісної власності: Мякий куточок у зальну кімнату, вартістю 6400,00 гривень, Телевізор LG плазма, вартістю 4500,00 гривень, Цифровий фотоапарат Nikon L810, вартістю 2188,00 гривень, Хлібопічка, вартістю 2100,00 гривень , електромясорубка, вартістю 1500,00 гривень, Мультиварка, вартістю 1199,00 гривень, Мікрохвильова пічка, вартістю 2361,50 гривень, Пральна машина Самсунг, вартістю 2935,00 гривень, золота печатка вартістю 7000,00 гривень, загальна вартість 30183,50 гривень, виділити відповідачу ОСОБА_3 частку спільної сумісної власності: Напільний килим, вартістю 1500,00 гривень, Ноутбук, вартістю 3000,00 гривень, Штори на вікна до зали, вартістю 600,00 гривень, Цифровий фотоапарат S3000, вартістю 1217,00 гривень, Напільний килим до спальні, вартістю 400,00 гривень, Сентизатор, вартістю 1200,00 гривень, Штори на вікна в спальні вартістю 450,00 гривень, Утюг, вартістю 450,00 гривень, Гладильна дошка, вартістю 350,00 гривень, Постільна білизна у кількості 3 комплектів - 900,00 гривень, Комод, вартістю 3000,00 гривень, Столові прибори - вартістю 850,00 гривень, Столовий посудний набір, вартістю 650,00 гривень, Сервіз на 6 осіб - вартістю 250,00 гривень, Напільний килим кухня - вартістю 1500,00 гривень, Штори кухня, вартістю 400,00 гривень, Кухонний комбайн, вартістю 500,00 гривень, Кухонний куточок, вартістю 1000,00 гривень, Кухонний стіл, вартістю 2500,00 гривень, Блендер, вартістю 573,00 гривень, Напільний килим коридор, вартістю 500,00 гривень, пристрій Вайфай (інтернет) - 750,00 гривень, Холодильник Самсунг, вартістю 20500,00 гривень, загальна сума сумісно майна складає: 43040,00 гривень, стягнути компенсацію сумісно нажитого майна з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 21916,95 грн. В задоволенні вимог позивача просив відмовити, оскільки придбана квартира АДРЕСА_2 не є спільним сумісним майном подружжя, придбана не за спільні кошти подружжя.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, вирішено поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином:

визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3;

виділити у власність ОСОБА_3 цифровий фотоапарат, вартістю 2188 грн., мультиварку, вартістю 1199 грн., мікрохвильову піч, вартістю 2361,50 грн., блендер, вартістю 573 грн., роутер, вартістю 250 грн., на загальну суму 6571,50 грн.;

виділити у власність ОСОБА_2 кухонні меблі, вартістю 11800 грн., електричний духовий шкаф, вартістю 2000 грн., кухонну варочну панель (плиту), вартість 1950 грн., кухонну витяжку, вартістю 999 грн., кухонний водонагрівач, вартістю 999 грн., водонагрівач у ванну кімнату, вартістю 1100 грн., меблевий гарнітур у прихожу, вартістю 7959 грн., кондиціонер, вартістю 3670 грн., меблевий гарнітур у спальну кімнату, вартістю 6025 грн., килим зеленого кольору у спальну кімнату, вартістю 1500 грн., жалюзі на вікна, вартістю 750 грн., тумбу в ванну кімнату, вартістю 300 грн., пилосос, вартістю 1000 грн., люстри, вартістю 2590 грн., на загальну суму 42642 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 18035,25 грн. для зрівняння часток у спільній сумісній власності; в іншій частині первісного позову та зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 596,07 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 596,07 грн. (а.с. 150-152).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року зазначене вище рішення залишено без змін (а.с. 189-192).

13 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року. В обгрунтування заяви посилається на те, що 28 листопада 2017 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №185/7830/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою стягнуто з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 160000,00 грн. боргу за розписками. Грошові кошти у розмірі 160000,00 грн. за борговими розписками - це гроші, які були надані йому на придбання та ремонт квартири АДРЕСА_4 та які були з нього стягнуті за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року. Вважає, що це юридичний факт, який має істотне значення для розгляду справи про поділ спільного сумісного майна подружжя та існував на час розгляду справи, але не був і не міг бути відомий йому, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили, а саме звернення з позовом до суду його матері - ОСОБА_5 до нього, ОСОБА_2, про стягнення коштів за розписками. Тому, уточнивши заяву, ОСОБА_2 просив скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами (а.с. 200-210, 216-219).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі №185/12401/15-ц відмовлено (а.с. 227-229).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали від 01 лютого 2018 року та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції (а.с. 227-236).

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 361 ЦПК України в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України в редакції, що діє з 15.12.2017 року, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 2 частини 3 статті 429 ЦПК України в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року у даній справі позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, вирішено поділити спільне сумісне майно подружжя у спосіб, який зазначено вище. Вказане рішення місцевого суду набрало законної сили, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року залишено без змін (а.с. 189-192).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року в цивільній справі №185/7830/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки грошові кошти у розмірі 160000,00 грн. за борговими розписками від 22.03.2013 року та від 22.02.2013 року (а.с. 207). Даним рішенням, що набрало законної сили 09.12.2017 року, зокрема, встановлено, що між позикодавцем ОСОБА_5 та позичальником ОСОБА_2 було укладено два договори позики: 22.02.2013 року на суму 130011,14 грн. та 22.03.2013 року на суму 30000,0 грн.; відповідачем ОСОБА_2 позов визнано у повному обсязі. В мотивувальній частині рішення від 28 листопада 2017 року фактів щодо мети отримання ОСОБА_2 коштів у борг не встановлено; ОСОБА_3 до участі у справі №185/7830/17 у якості співвідповідача чи третьої особи - не залучалась.

З наведених вище фактів вбачається, що на час розгляду Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області справи про поділ майна подружжя ОСОБА_3 (справа №185/12401/15-ц, провадження №2/185/666/16) та на час ухвалення у даній справі рішення місцевого суду від 30 листопада 2016 року заявник ОСОБА_2 (відповідач у зазначеній справі) знав про факт існування та розмір боргових зобов»язань перед ОСОБА_3, про наявність та зміст відповідних боргових розписок від 22.02.2013 року на суму 130011,14 грн. та від 22.03.2013 року на суму 30000,0 грн.

Отже, заявником ОСОБА_6 не доведено наявність підстав, що передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року у справі №185/12401/15-ц (провадження №2/185/666/16).

Доводи заявника про набрання законної сили рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року в цивільній справі №185/7830/17 за позовом ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2 боргу у загальному розмірі 160000,00 грн. за борговими розписками від 22.03.2013 року та від 22.02.2013 року не спростовують висновку суду про відсутність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки факти, що встановлені рішенням суду від 28 листопада 2017 року в цивільній справі №185/7830/17 були відомі заявнику (відповідачу) ОСОБА_7 на час розгляду справи №185/12401/15-ц (провадження №2/185/666/16) про поділ майна подружжя ОСОБА_7.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала місцевого суду про відмову у перегляді за нового явленими обставинами судового рішення є обгрунтованою, законною, тому підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм права, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - без змін.

Колегія звертає увагу, що заявник не позбавлений можливості, за наявності підстав, звернутись до суду з позовом, в порядку позовного провадження, на захист своїх прав та законних інтересів.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді