СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/333/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

14 березня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

В липні 2017 року Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Посилається на те, що 26 червня 2012 року між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконувала та станом на 30 червня 2017 року мала заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 30809,97 гривень, яка включала в себе:

- 294,97 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 24121,92 гривень - заборгованість за процентами;

- 4449,75 гривень - заборгованість по сплаті пені;

- 1943,33 гривень - штраф.

З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Представник Позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідач до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась.

Суд вважає можливим розглянути справ у відсутність Сторін на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

26 червня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредитну лінію на суму в розмірі 300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних.

З наданого Позивачем розрахунку встановлено, що протягом дії кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом неодноразово змінювався, зокрема: з 01.01.2013 - 30% річних, з 01.09.2014 - 34,8% річних, а з 01.04.2015 - 43,20% річних.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Встановлено, що Відповідач своїх зобов'язань не виконувала, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість.

При вирішенні питання про відкриття провадження суд звертав увагу Позивача на необхідність додаткового обгрунтування складеного розрахунку заборгованості боржника за договором, у зв'язку з чим Банку надавався строк для усунення виявлених недоліків.

У відповідь на ухвалу суду від 26.07.2017 Позивачем було подану позову заяву в новій редакції та новим розрахунком, проте і такий розрахунок не є достатньою мірою обгрунтованим.

Так, починаючи з 01.04.2015 банком встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 43,2% на поточну заборгованість, і така ж ставка (43,2% річних) - на прострочену заборгованість.

З розрахунку вбачається, що в період з 31.01.2014 по 30.06.2017 розмір простроченої заборгованості ОСОБА_1 взагалі не змінювався і дорівнював 294,97 гривням (стовпчик №5 таблиці розрахунку - а.с. 49). За умови незмінної з 01.05.2014 процентної ставки на прострочену заборгованість (43,2%) щомісячні нарахування з вказаної дати не повинні були б значним чином різнитися. Натомість, з розрахунку заборгованості Позивача вбачається, що щомісячні нарахування процентів на сталу суму простроченої заборгованості (294,97 грн) щомісяця збільшувались зі 243,42 гривень (за 29 днів квітня 2015 року) до суми в розмірі 1896,19 гривень (за 30 днів травня 2017 року). При цьому і найменша вказана сума жодним чином не відповідає річній процентній ставці 43,2%, або навіть її подвійному розміру (з урахуванням коефіцієнту 2).

Зазначені суми нарахувань неможливо пояснити з наданих Позивачем документів, умов договору, інших відкритих джерел.

Посилання Позивача у заяві про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 43) на нові формули нарахування процентів, які почали діяти з квітня 2014 року, згідно з якими у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості, включаючи нараховані в попередніх періодах проценти та штрафні санкції, суперечить самій суті кредитного договору, згідно з яким проценти нараховуються лише на тіло кредиту, а також суперечать частині 2 статті 550 Цивільного кодексу України, яка забороняє нарахування процентів на неустойку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не спромігся надати суду обгрунтований, зрозумілий розрахунок заборгованості Відповідача в частині нарахованих процентів на тіло кредиту, а тому у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

У задоволенні вимог про стягнення з Відповідача пені також слід відмовити, оскільки їх розмір залежить в тому числі і від розміру заборгованості за процентами, а тому, відповідно, їх розрахунок, складений Позивачем, також неможливо вважати обгрунтованим.

Таким чином, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає лише сума заборгованості за тілом кредиту в сумі 294,97 гривень.

Крім того, у відповідності до Тарифів у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову.

Враховуючи викладене, величина неустойки у вигляді штрафу, яку слід стягнути з Відповідача, розраховується наступним чином:

500 грн + 14,75 грн (5% від розміру обгрунтованих вимог) = 514,75 грн

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягенню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 8,10 гривень (1% від задоволених вимог).

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 26.06.2012 в сумі 809,72 (вісімсот дев'ять грн. 72 коп.) гривень, з яких :

- 294,97 гривень заборгованості по тілу кредиту;

- 514,75 гривень заборгованості по сплаті неустойки (штрафу) за прострочення виконання зобов'язання.

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 8,10 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Суддя: