Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/145/18

25 квітня 2018 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Круль І.В.

секретаря Дроздюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем 11 липня 2014 року зареєстрували шлюб, в якому у них народилося троє дітей, які проживають з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не дає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та проводити до досягнення дітьми повноліття.

В поданій заяві позивачка позовні вимоги підтримала, просить справу слухати в її відсутності.

Відповідач позов визнав, подав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 11 липня 2014 року в Луквицькій сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. В шлюбі у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не дає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст. 1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Суд, при встановленні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд,

у хв а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Луквиця вул. Українська, 21 Богородчанського району Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 07 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль

Повне судове рішення складено 25 квітня 2018 року