У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання представника відповідачів про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.08.2016 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг 5000000, 00 грн. із строком повернення до 15.09.2016 року. Однак, в установлений договором строк відповідач кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 подав письмове клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, зважаючи на те, що судом неодноразово витребовувався у сторони позивача оригінал Договору позики від 15.08.2016 року, однак до цього часу наданий він суду не був. Оскільки відповідач заперечує сам факт укладення даного договору, представниками було заявлено відповідне клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, але її проведення стало неможливим через відсутність саме оригіналу договору позики. На підставі викладеного представник вважає, що є всі підстави для залишення позову без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, зважаючи на те, що відсутність оригіналу договору позики не є підставою для залишення його без розгляду, оскільки справа судом по суті не розглядалася. Він може надати обґрунтовані пояснення щодо позовних вимог та відповідні докази на їх підтвердження. На підставі викладеного представник позивача просив у задоволенні клопотання відмовити.

Зваживши доводи клопотання, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 15.08.2016 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг 5000000, 00 грн. із строком повернення до 15.09.2016 року. Однак, в установлений договором строк відповідач кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом.

В обґрунтування заперечень стороною відповідача вказується про те, що договір позики відповідачем з позивачем не укладався, вони не знайомі, ніяких боргових зобов'язань у відповідача перед позивачем немає.

Крім того, за клопотанням представників відповідача 04.08.2017 року судом призначалася судово-почеркознавча експертиза для вирішення питання щодо того, чи виконаний підпис на Договорі позики від 15.08.2016 року у графі "позичальник" від імені ОСОБА_5 особисто ОСОБА_5

Експертом неодноразово надсилалися до суду клопотання про надання, у тому числі, для дослідження оригіналу Договору позики від 15.08.2016 року, але вимоги експерта позивачем та його представниками виконані не були, що також стало підставою для повернення справи до суду без виконання ухвали від 04.08.2017 року.

У подальшому за клопотанням сторони відповідача ухвалою суду від 07.03.2018 року було витребувано докази у позивача та його представників, а саме витребувано для огляду у судовому засіданні оригінал Договору позики від 15.08.2016 року. На виконання ухвали суду стороною позивача оригінал Договору позики надано не було.

У судовому засіданні 18.04.2018 року представник позивача в обґрунтування неможливості надання оригіналу Договору позики надав суду довідку ст. о/у ВКП Печерського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 17.03.2017 року. Відповідно до наданої довідки 14.03.2017 року ОСОБА_7 звертався із заявою про крадіжку портфелю, в якому знаходився, у тому числі оригінал Договору позики від 15.08.2016 року, укладений між сторонами.

У своєму клопотанні представники відповідача просять суд залишити позов без розгляду, зважаючи на те, що оригінал договору позики суду не наданий, а тому є всі підстави для задоволення клопотання.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Слід зазначити, що судом неодноразово, як на вимогу експерта, так і за клопотанням сторони відповідача, витребовувався у позивача та його представників оригінал Договору позики від 15.08.2016 року для огляду у судовому засіданні та проведення судово-почеркознавчої експертизи, але такий документ суду наданий не був.

Враховуючи те, що єдиним належним доказом на підтвердження наявних між сторонами правовідносин у даному випадку є Договір позики, відповідно до якого позивачем було передано кошти відповідачу, оригінал наданий не був, суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання представника відповідачів та залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Одночасно суд вирішує при розгляді питання про залишення позову без розгляду і питання скасування заходів забезпечення позову, про яке йдеться у клопотанні представників відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 2 статті 158 ЦПК України визначено, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно із ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року накладено арешт на нежитлові приміщення другого поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об"єкту нерухомого майна: 01), що належать на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Враховуючи те, що на даний час судом приймається рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до висновку, що є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову та задоволення заяви представників відповідача у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 158, п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представників відповідача про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року, а саме скасувати арешт на нежитлові приміщення другого поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об"єкту нерухомого майна: 01), що належать на праві власності ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′ятнадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: