УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2008/17

24 квітня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря Скоблей О.В.

з участю представника заявника: ОСОБА_2

представника заінтересованої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 р. у звязку з нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 р. у звязку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що адвокат ОСОБА_3, складаючи позовну заяву від імені ОСОБА_5, зазначила, що він, тобто відповідач вже більше 3 років працює за кордоном у Франції, але жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на підтвердження чого долучила до позовної заяви витребуваний нею від головного державного виконавця ВДВС Надвірнянського РУЮ ОСОБА_6 розрахунок заборгованості по сплаті ним аліментів станом на 01.09.2017 року в розмірі 19800 грн., тоді як ним регулярно сплачуються аліменти і були пред'явлені квитанції і станом на 01.10.2017 року заборгованості не було, а 550 грн. за вересень сплачено 18.10.2017 р.

Однак, 08.11.2017 р. суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківсько області Грещук Р. П. розглянув справу № 348/2008/17 з грубим порушенням як матеріального так і процесуального права без повідомлення його в установленому законом порядку про день і час розгляду справи, у відсутності сторін з подачі адвокаті ОСОБА_3, яка не подала суду жодного документа, який би підтверджував її повноваження представляти в суді позивачку по справі ОСОБА_5 і розпоряджатись її правами без обмежень і без укладення про це договору.

Суд виніс рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволив частково, присудив стягнути з нього на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1000 грн., щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, а також та стягнути з нього в користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору та в користь ОСОБА_5 1500 грн. за надання правової допомоги.

Однак, судом не враховано, що Законом № 1837-IV від 21.01.2010 ч. 7 cт. 76 ЦПК України змінена ч. 7 ст. 76 ЦПК України та доповнено Кодекс ст. 409 - Виконання судових доручень закордонними дипломатичними установами України, а ч. 7 ст. 76 ЦПК визначено, що особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а в разі відсутності таких у порядку, встановленому ст. 409 цього Кодексу - судове доручення про вручення документів громадянину України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України у відповідній державі. Такі документи особа отримує добровільно. Вручення документів здійснюються під розписку із зазначенням дня вручення, підписується посадовою особою та скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України.

Крім того, Інструкція про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном передбачає, що особа, яка має на меті стягнути аліменти з батька, який проживає за кордоном, може подати позовну заяву про стягнення аліментів у національний суд. Після винесення рішення та отримання виконавчого листа необхідно звернутися до виконавчої служби та дістати довідку про неможливість виконання цього рішення суду повністю або частково. Після отримання зазначених документів необхідно звернутися до територіального управління юстиції Міністерства юстиції України за місцем реєстрації позивача, яке є уповноваженим державним органом щодо перенаправлення документів до відповідного органу іноземної держави для вирішення питання про стягнення аліментів безпосередньо з особи, яка проживає на території держави-учасниці Конвенції.

На час звернення позивача ОСОБА_5 до суду і розгляду справи судом він уже чотири роки знаходився у Франції, де знаходиться і працює по даний час, про що також зазначено в рішенні суду, тому згідно діючого законодавства відділ ДВС по місцю його реєстрації в України не має права виконувати дане рішення суду.

Крім цього зазначає, що рішення суду не підлягає виконанню, оскільки він добровільно сплачує аліменти на утримання сина в розмірі, визначеному судом. Відповідно до ч. 2 cт. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому враховуючи, що Законом України про державний бюджет України від 07.12.2017 року встановлено розмір прожиткового мінімуму дітям на 2018 рік віком від 6 до 18 років в сумі 1860 грн. в місяць, з липня по грудень - 1944 грн. і з 1 грудня 2027 грн., він уже заплатив за січень і лютий 2018 року аліменти по 930 грн. і у визначеному законом розмірі буде сплачувати і надалі аліменти.

А оскільки відповідно до cт. 179 СК України аліменти одержані на дитину є власність дитини, я відкрию рахунок на сина і буде сплачувати йому аліменти на його рахунок.

Також заначає, що відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону «Про безоплатну правову допомогу» № 2037-VIII від 02.06.2011 року ОСОБА_5 суб'єктом, що має право на безоплатну правову допомогу, що гарантується державою та повністю надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Отже адвокат ОСОБА_3 не мала права брати у ОСОБА_5 оплату за надання правової допомоги в сумі 1500 грн. по фіктивній квитанції N 8 серії АЕ від 02.10.2017 року обласної Колегії адвокатів, яка припинила свою діяльність ще з часу прийняття Закону № 5076-VI 2012 р., а суд покладати на нього обов'язків відшкодовувати їх позивачці.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 вимоги заяви підтримав з підстав, наведених в ній. Просить скасувати рішення Надвірнянського районного суду від 08.11.2017 року за нововиявленими обставинами, і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви та скасування рішення Надвірнянського районного суду від 08.11.2017 року за нововиявленими обставинами, оскільки вимоги заяви є необґрунтованими з тих підстав, що заявник не вказав жодних нововиявлених істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі йому на час розгляду цієї справи в суді, що могли б бути підставою для скасування даного рішення і закриттю провадження у справі або залишення позову без розляду, а натомість лише коментує норми законів щодо процедури визнання та виконання рішень судів про стягнення аліментів за кордоном.

Також зазначила, що на підтвердження представлення інтересів позивача в суді їй було надано довіреність від 13.09.2017 року, посвідчену секретарем Зарічанської сільської ради та зареєстровану нотаріусом 22.09.2017 року, про що свідчить витяг про реєстрацію в ЄРД. Згідно ст. 26 Закону України про Адвокатуру та адвокатську діяльність, документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути в тому числі і довіреність. Тому посилання заявника на те, що вона як представник не подала суду жодного документа, який би підтверджував її повноваження представляти в суді позивачку ОСОБА_5, не відповідають дійсності.

Крім того, статтями 84, 88 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Підтвердженням оплати за надання правової допомоги є квитанція з мокрою печаткою, долучена до позовної заяви. Зокрема, в цю суму входить надання правової інформації, консультацій та роз'яснень, складання процесуальних документів, тощо. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Тому вона правомірно надавала правову допомогу позивачу, і на підтвердження надання нею правової допомоги надала належним чином завірену квитанцію.

Згідно зі статтею 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Отримання безоплатної правової допомоги це є право особи а не обов'язок. Адвокат зобов'язаний надати безоплатну правову допомогу, якщо він має на те укладений з регіональним центром з надання вторинної правової допомоги контракт та є в реєстрі адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Тому твердження заявника на те, що ОСОБА_5 є суб'єктом право на безоплатну правову допомогу, якою мала скористатись, та вона як адвокат не мала права брати у позивача оплату за надання правової допомоги, не неправомірними.

Просить відмовити в задоволенні заяви про скасування рішення Надвірнянського районного суду від 08.11.2017 року за нововиявленими обставинами.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, взявши до уваги доводи заяви, перевіривши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України ( в у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) , рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України у редакції у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень ).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1.2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові під час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 р. позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково, присуджено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Також присуджено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500,00 грн. за надання правової допомоги, та в користь держави 640.00 грн. судового збору.

27.11.2017 року представником заявника-адвокатом ОСОБА_8 до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області подано заяву про перегляд заочного рішення суду від 08.11.2017 року.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року заяву адвоката ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення суду від 08.11.2017 року залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області заявник подав до суду заяву про перегляд даного рішення за нововиявленими, істотними для справи обставинами, які не були встановлені судом і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі). Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації.

Однак заявником не вказано жодних нововиявлених істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі йому на час розгляду цієї справи в суді, що могли б бути підставою для скасування даного рішення і закриттю провадження у справі або залишення позову без розляду.

Посилання заявника на норми законів щодо процедури визнання та виконання рішень судів про стягнення аліментів за кордоном, правомірність повноважень представника позивача при розгляді справи та надання правової допомоги, а також добровільність надання ним коштів на утримання дитини не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень), які не були встановлені судом і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, а можуть бути обставинами для оскарження рішення в апеляційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Посилання заявника на порушення норм процесуального права при розгляді справи, суд відхиляє, оскільки вони не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Разом з тим доводи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі, що не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 ЦПК України) та відповідно до положень 303ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень), знаходиться поза межами повноважень місцевого загального суду.

Тому, на переконання суду, наведені ОСОБА_4 в заяві обставини не можуть бути підставою для скасування рішення суду та повторного розгляду справи.

З урахуванням вище наведеного суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 р. у звязку з нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303,361ЦПК України у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень,ст..ст. 258, 259, 260, 261, 268, 423-426, 429 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 р. у звязку з нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день складання повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст ухвали виготовлено 27.04.2018 р.