Справа № 750/1623/18
Провадження № 2/750/920/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

27 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 листопада 2003 року та стягнути на її користь аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісяця.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у частці від його доходу.

Відповідач у судовому засіданні просив надати строк на примирення, проте в ході розгляду справи, заслухавши аргументи позивача щодо вчинення ним насильства в сімї, що підтверджується довідкою слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 02.01.2017, витягом з кримінального провадження №0000041 та копією постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, передумав щодо надання строку на примирення та погодився на розірвання шлюбу. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів визнав частково, згоден сплачувати аліменти на меншу доньку - ОСОБА_3. Щодо сплати аліментів на старшу доньку - ОСОБА_4, заперечував, оскільки він її удочерив.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2003 року, актовий запис № 13 (а/с 4).

Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 8, 9).

ОСОБА_4 є студенткою 3 курсу денної форми навчання (держзамовлення) Національного університету «Чернігівський колегіум» імені ОСОБА_5, термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019, що підтверджується довідкою № 155 від 22 січня 2018 року (а/с 10).

Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Крім того, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вимоги закону, обовязок відповідача утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на їх неповнолітню дитину - ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд враховує, що батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а також те, що відповідач повинен сплачувати аліменти на неповнолітню доньку, а тому вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітню доньку - ОСОБА_4, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 56, 112, 180-183, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 листопада 2003 року виконкомом Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 13 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця на період її навчання в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені ОСОБА_5 до 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 27 лютого 2018 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя