МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
№ пр. 2/521/2917/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною,

встановила:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2

Ухвалою суду від 28 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною було залишено без руху у звязку з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

28 листопада 2017 року позивач надав до суду заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто позивачу у звязку з неусуненням недоліків, визначених ухвалою суду від 28 листопад 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2018 року скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2017 року з підстав того, що судом першої інстанції не було розглянуто подане позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, матеріали позовної заяви повернуто до суду першої інстанції для продовження вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Згідно пункту 11 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зіст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки позивач не надав суду належних доказів щодо свого скрутного матеріального становища та не відноситься до категорії осіб які відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відмову у задоволені заяви про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,ст.ст. 136, 258-260 ЦПК України, суддя,

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Сегеда