Справа № 591/7442/17
Провадження № 2/591/863/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Майбороди А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні справу №591/7442/17 за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту належності частки квартири, визнання права власності на частку квартири,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом і мотивують свої вимоги тим, що 18 лютого 2017 року померла ОСОБА_4 мати ОСОБА_1, та баба ОСОБА_2 ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належне матері майно - земельні ділянки.

Крім земельних ділянок її матері належала квартира за адресою: м. Суми, вул. Малиновського б. 10 кв. 5 на підставі свідоцтва про права власності на житло від 25 березня 1993 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, яке видане згідно рішення Сумського міськвиконкому від 15 березня 1993 року № 120.

Проте, свідоцтва про право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування в нотаріальному порядку вона отримати не змогла. Нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що в наявних в неї правовстановлюючих, документах наявні розбіжності, які на думку нотаріуса не дозволяють видати свідоцтво про право власності на квартиру в порядку спадкування, та не визначеності, яка частка квартири належала матері на підставі свідоцтва про приватизацію квартири.

Зазначають, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1993 року власником квартири зазначена одна особа - ОСОБА_4, будь-які члени сімї, які є співвласниками, не зазначені. Проте, в свідоцтві зазначено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності, а не приватної власності.

З довідки, виданої ОСОБА_1 на запит нотаріуса вбачається, що квартира за адресою, м. Суми, вул. Малиновського б. 10 кв. 5 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4, в примітці зазначено, що на праві спільної сумісної власності, та зазначено, що ОСОБА_2 зазначений як член сім'ї ОСОБА_4 Про те, що ОСОБА_2 набув право власності на спірну квартиру, є співвласником, не зазначено.

З додатку до рішення № 120 від 15 березня 1993 року виконавчого комітету Сумської міської ради вбачається, що ОСОБА_4 зверталась з заявою на приватизацію цієї квартири, та з відповідною заявою звертався ОСОБА_2. Як вбачається з розрахунків, доданих до рішення, вбачається, що в ході приватизації використані приватизаційні сертифікати двох осіб. На час прийняття рішення про приватизацію ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі за адресою м. Суми, вул. Малиновського б. 10 кв 5, тобто мав право на приватизацію цієї квартири.

В зв'язку з зазначеними розбіжностями в рішенні та в свідоцтві про право власності, нотаріусом і не видано свідоцтва про право власності в порядку спадкування, а рекомендовано вирішувати питання визнання права власності в порядку спадкування в судовому порядку.

За весь час користування квартирою з 1993 року по цей час будь-яких питань щодо користування нею з ОСОБА_2 ні в ОСОБА_1, ні в її матері не виникало.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просять встановити факт того, що ОСОБА_4 належала ? частка квартири за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5 в порядку приватизації; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири за вказаною адресою в порядку приватизації; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири за цією ж адресою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 18 лютого 2017 року.

Позивачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

В письмовому відзиві на вказаний позов представник Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради не заперечує проти задоволення позовної заяви, зазначаючи, що згідно з додатками 19 та 19а, затверджені рішенням виконавчого комітету народних депутатів Сумської міської ради № 120 від 15 березня 1993 року та довідку з Департаменту ресурсних платежів Сумської міської ради квартира АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 72).

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1993 року, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів на підставі рішення Сумського міськвиконкому від 15 березня 1993 року № 120, квартира за адресою: АДРЕСА_2, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно довідки, виданої Департаментом забезпечення ресурсних платежів від 16 червня 2017 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1993 року, виданого Сумським міськвиконкомом. Крім того, в даній довідці вказано, що ОСОБА_2 в додатку № 19 до рішення № 120 від 15 березня 1993 року «Про приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5», зазначений як член сімї ОСОБА_4, про що зроблено запис у реєстрову книгу за реєстровим № 19, дата реєстрації 02 квітня 1993 року (а.с.14).

Рішенням виконкому від 15 березня 1993 року №120 «Про приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2» прохання наймачів на приватизацію займаних ними квартир згідно додатків 1,2,3, - 59, 60 задоволено (а.с.15, 56- зворотній бік).

Згідно додатку № 19 до рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 15 березня 1993 року № 120 «Про приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2» зазначено, що наймач ОСОБА_4 надіслала заяву на приватизацію квартири у спільну сумісну власність, а також те, що спірна квартира використовується на умовах найму нею та членом її сімї ОСОБА_2 (а.с.15-16).

З розрахунків площі квартири, що безоплатно приватизується, (додаток 19-а) до рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 15 березня 1993 року № 120, вбачається, що в ході приватизації використані приватизаційні сертифікати двох осіб. На час прийняття рішення про приватизацію ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі за адресою м. Суми, вул. Малиновського б. 10 кв 5, тобто мав право на приватизацію цієї квартири (а.с.17).

Як вбачається з свідоцтва про смерть 18 лютого 2017 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійне місце проживання якої було: АДРЕСА_2 (а.с.11, 41).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, земельну ділянку площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, Низівська селищна рада, садове товариство «Ветеран», під номером 73; земельну ділянку площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, Низівська селищна рада, садове товариство «Ветеран», під номером 29 ( а.с.61).

Приватним нотаріусом ОСОБА_3 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4 згідно з яким вона належну їй квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_4, заповідала своїй дочці ОСОБА_1 ( а.с.42).

Спадщину ОСОБА_1 прийняла шляхом подання до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини в передбачений законом строк.

Згідно постанови приватного нотаріуса ОСОБА_3 №503 /02-31 від 19 грудня 2017 року вбачається, що із документів, представлених спадкоємцем для оформлення спадщини, не можна встановити факт належності цілої квартири або її частини спадкодавцеві, на праві особистої приватної чи приватної спільної сумісної власності вона їй належить, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.24).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного - житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленню заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

З наданих позивачами доказів вбачається, що при прийнятті рішення виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів 15 березня 1993 року № 120 встановлено те, що наймач ОСОБА_4 надіслала заяву на приватизацію квартири АДРЕСА_5 в спільну сумісну власність, яка використовується на умовах найму нею та членом її сімї ОСОБА_2

У свідоцтві про право власності на вказану квартиру, виданому виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів вказано, що зазначена квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4, проте інформація щодо члена її сімї ОСОБА_2, який на той момент проживав у зазначеній квартирі, відсутня.

Встановлені обставини дають підстави стверджувати, що зазначена квартира була передана компетентним органом виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів у спільну сумісну власність шляхом приватизації ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За нормами ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що ж у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співввласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки вказана квартира перебувала у їх спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

З огляду на зазначені обставини, встановлені під час судового розгляду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та необхідно встановити факт належності ОСОБА_4 ? частки квартири за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5 в порядку приватизації.

Досліджені в суді докази дають підстави для встановлення факту належності ОСОБА_4 ? частки квартири за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5, визнання за позивачем ОСОБА_2 право власності на ? частку зазначеної квартири в порядку приватизації, а за ОСОБА_1 право власності на ? частку цієї квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 18 лютого 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце мешкання: АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце мешкання: 61000, м. Харків вул. Полтавський шлях, 195) задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 ? частки квартири за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5 в порядку приватизації.

Визнати за ОСОБА_2 (місце мешкання: 61000, м. Харків вул. Полтавський шлях, 195, РНОКПП 267037052) право власності на ? частку квартири за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5 в порядку приватизації.

Визнати за ОСОБА_1 (місце мешкання: АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на ? частку квартири за адресою: м. Суми, вул. Малиновського, б. 10, кв. 5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 18 лютого 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлене 18 квітня 2018 року.

Суддя А.П. Сидоренко