Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2018 Справа №607/3850/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.

з участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_2.

Позов мотивовано тим, що він належним чином прийняв спадщину після смерті сестри, інші спадкоємці за заповітом чи законом відсутні, однак через те, що сестра не оформила та не зареєструвала право власності на вказаний житловий будинок, який вона успадкувала після смерті матері, а тому нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою від 12 березня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позов.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, однак його представник звернулися до суду із заявою, в якій просять розглядати справу без участі позивача та представника, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, сільський голова звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позов просить задовольнити.

Представник третьої особи Тернопільська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надав суду копію спадкової справи.

Судом встановлено наступні факти.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року виданого Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала йому як члену колишнього колгоспного двору.

Заповіту за життя померлий не складав, на момент смерті разом із ним проживала його дружина - ОСОБА_5. Інші спадкоємці, які зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15 травня 2004 року видане Малоходачківської сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, ? якого належала їй як члену колгоспного двору, а ? - успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4, однак спадщину не оформила.

За життя померла склала заповіт, який посвідчений 25 березня 1996 року секретарем виконкому Малоходачківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №9, відповідно до якого належний їй житловий будинок в селі Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області вона заповідає своїй дочці ОСОБА_2.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент смерті проживала разом із нею, що підтверджується довідкою Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 18.12.2015 року№1176. Інші спадкоємці, які мають обов'язкову спадщину після смерті ОСОБА_5 та прийняли спадщину відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року видане Малоходачківської сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті матері, однак спадщину не оформила.

Тернопільською районного державною нотаріальною конторою після її смерті заведена спадкова справа №699/2015. Відповідно до матеріалів спадкової справи, за життя померла заповіту не складала, спадщину після її смерті прийняв брат ОСОБА_1, який 17 грудня 2017 року звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом, які прийняли спадщину відсутні.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори від 01 серпня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри - ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року у зв'язку із відсутність правовстановлюючих документів на будинок, а також неможливістю довести факт родинних відносин між братом та сестрою.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 листопада 1989 року, яке зареєстроване Тернопільському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації за №129, житловий будинок в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

Відповідно до довідки Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 18 грудня 2015 року №1175 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року рахувався колгоспним двором, членами якого були ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

12 січня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок загальною площею 89,80 кв.м., житловою 56,8 кв.м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4,5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні .

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були голова двору ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/2 будинковолодіння АДРЕСА_1.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

У відповідності до ч. 1 ст.537 ЦК УРСР в редакції від 1963 року частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР у редакції від 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, у рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, заповіту померлий за життя не складав, після його смерті відкрилася спадщина на належну йому, як члену колгоспного двору, ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_5, яка є спадкоємцем першої черги, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном (п.1 ч.1 ст. 449 ЦК УРСР 1963 року), інші спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину відсутні, а тому вона успадкувала належну померлому частку житлового будинку. За життя ОСОБА_5 спадщини не оформила.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України (2003 року), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5, за життя померла склала заповіт, відповідно до умов якого заповіла належний їй, як члену колгоспного двору та успадкований після смерті чоловіка житловий будинок, своїй дочці ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала із спадкодавцем (ч.3 ст. 1268 ЦК України), інші спадкоємці, які мають обов'язкову спадщину відсутні, а тому вона успадкувала належний померлій ОСОБА_5 житловий будинок, однак спадщину після її смерті не оформила в нотаріальній конторі.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, після її смерті відкрилася спадщина на успадкований нею за заповітом після смерті матері житловий будинок, заповіту за життя померла не складала, єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину є її брат ОСОБА_1, який в силу 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, інші спадкоємці відсутні, а тому він має право спадкувати житлового будинку, АДРЕСА_1 після смерті сестри.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що відповідачем визнано позов, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач не може оформити свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, відповідач позов визнає, та таке визнання не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому право позивача підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, 529, 548,549 ЦК України 1963 року, ст. 16,392 ЦК України 2003 року, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_1, зареєстрований АДРЕСА_3) право власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 89,8 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк