Справа № 581/190/18
Провадження № 4-с/581/1/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2018 року сел. ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на відмову Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області у знятті арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

27 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на просить зобовязати Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області зняти арешт та заборону відчуження з належного йому нерухомого майна, накладений відділом державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчого провадження № 346336245 на виконання виконавчого листа № 1811/781/2012, виданого 26 липня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Скаргу обґрунтовується тим, що 26 липня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області було видано виконавчий лист № 1811/781/2012 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 700 грн. Виконавчий лист перебував на виконанні у Роменському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області. В рамках цього виконавчого провадження державним виконавцем був накладений арешт на нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови державного виконавця від 10 серпня 2012 року. 13 серпня 2012 року виконавче провадження було закінчено у звязку з направленням виконавчого документа за місцем роботи, але арешт з нерухомого майна не знятий, що підтверджується витягом з Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. 9 жовтня 2012 року вищевказаний виконавчий лист було повторно предявлено до Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Цього ж дня державним виконавцем виконавче відкрите виконавче провадження № 34633624. 27 лютого 2014 року виконавче провадження закінчено у звязку з поверненням виконавчого документу стягувачу. 9 січня 2018 року він звернувся до Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про зняття арешту. Однак листом від 21 березня 2018 року його було повідомлено, що зняття арешту є можливим з підстав, передбачених ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Представник Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, при розгляді справи покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

26 липня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області видано виконавчий лист по справі № 1811/781/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 700 грн.

На підставі даного виконавчого листа, 3 серпня 2012 року державним виконавцем Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, було відкрито виконавче провадження та постановою № ВП 33716513 від 10 серпня 2012 року накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

13 серпня 2012 року державним виконавцем виконавче провадження завершене на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом направлення виконавчого документа за місцем роботи боржника до ТОВ «Завод Кобзаренко».

9 жовтня 2012 року виконавчий документ був повторно предявлений на виконання до Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

27 лютого 2014 року виконавче провадження було завершене шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

9 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про припинення обтяження нерухомого майна.

Листом № 7835 від 21 березня 2018 року за підписом старшого державного виконавця Роменського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 скаржника ОСОБА_2 було проінформовано, що на час закінчення виконавчого провадження 27 лютого 2014 року державний виконавець не мав правових підстав зняти арешт з належного ОСОБА_2 майна, оскільки виконавчий документа був повернутий стягувачеві у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (майно що знаходилось у розшуці не виявлено протягом року), що не давало підстав для зняття арешту відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року №606-XIV).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта на все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт постановою відділу державної виконавчої служби Роменського міжрайонного управління юстиції, номер обтяження 12861466 від 10 серпня 2012 року ВП № 33716513 (а.с. 9-11).

Згідно розписки, датованої 22 березня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 700 грн. згідно виконавчого листа № 1811/781/2012, виданого 26 липня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області, претензій не має (а.с. 16).

Відповідно до відповіді Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 10011/14.12-30 від 10 квітня 2018 року, наданої на запит суду, станом на 10 квітня 2018 року у відділ на виконанні не перебувають виконавчі провадження відносно стягнення з ОСОБА_2 в тому числі виконавчого збору та витрат за проведення виконавчих дій (а.с. 32).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону станом на 13 серпня 2012 року), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 452 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд вважає, що державний виконавець, завершуючи виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2 13 серпня 2012 року на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязаний був зняти арешт, накладений на майно боржника, однак цього зроблено не було.

У звязку з цим, право ОСОБА_2 на вільне володіння та розпорядження своїм майном, яке обмежено державним виконавцем накладенням на нього арешту, підлягає захисту в спосіб зобовязання органу державної виконавчої служби зняти арешт із майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 447, 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 на відмову Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області у знятті арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зобовязати Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області зняти арешт та заборону відчуження з належного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, нерухомого майна, накладений відділом державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчого провадження №34633624 на виконання виконавчого листа №1811/781/2012, виданого 26 липня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 12861466 (спеціальний розділ) від 13 серпня 2012 року (ВП №33716513), опис предмета обтяження все нерухоме майно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Кузьмінський