ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року м. Кропивницький

справа № 396/1156/17

провадження № 22-ц/781/444/18

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2; ОСОБА_3

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

учасники справи:позивач- ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5, ОСОБА_6

третя особи - приватний нотаріус Новоукраїнського

районного нотаріального округу в Кіровоградській

області ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року у складі судді: Шепетько В.І. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів міни земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області ОСОБА_7 про:

- визнання недійсним договір міни земельної ділянки № 194, загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 17 січня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 76;

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 194, загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 76 від 17.01.2014 року;

- визнання недійсним договір міни земельної ділянки № 199-1, загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 25 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 469;

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 199-1, загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 469 від 25.04.2014 року;

- визнання недійсним договір міни земельної ділянки № 199-2, загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 25 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 472;

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 199-2, загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 472 від 25.04.2014 року;

- визнання недійсним договір міни земельної ділянки № 193, загальною площею 6,3108 га з кадастровим номером :02:002:0193, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 22 липня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 1128;

- скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 193, загальною площею 6,3108 га, з кадастровим номером :02:002:0193 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 1128 від 22.07.2015 року.

В обґрунтування вимог зазначила, що в порядку розпаювання земель КСП ім. Горького Новоукраїнського району Кіровоградської області набула у власність земельну ділянку №194, площею 6,2009 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті чоловіка успадкувала земельні ділянки №193 площею 6,31 га, №199-1 площею 4,16 га та №199-2 площею 1,72 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Наприкінці 2013 року ОСОБА_5 запропонував їй укласти з ним договори оренди земельних ділянок, а також видати доручення на право розпорядження земельними ділянками на імя ОСОБА_6, з метою вчинення нею в подальшому необхідних дій для укладення правочинів щодо землі.

Вона видала обумовлену довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 Вважала, що в її інтересах укладені договори оренди, за які буде отримувати орендну плату.

В 2014 році отримала від ОСОБА_5 орендну плату в розмірі 5000 грн. А у 2015 році відповідач проігнорував її звернення, відмовив у виплаті.

17 травня 2017 року на її звернення надав письмові довідки, з яких позивачу стало відомо, що вона є власницею 3-х земельних ділянок по 0,1 га кожна.

22 травня 2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7 та отримала копії договорів міни, а саме:

договір міни від 17 січня 2014 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла ОСОБА_6. Згідно якого ОСОБА_5 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - ведення фермерського господарства, нормативна грошова оцінка якої 1715 грн., на належну позивачу земельну ділянку площею 6,2009 га, що знаходиться на теорії Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки на момент укладення спірного договору склала 132 771,58 грн.

Обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати (п. 8).

Договір міни від 25 квітня 2014 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла ОСОБА_6. Згідно якого ОСОБА_5 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - ведення фермерського господарства, нормативна грошова оцінка якої 1715,00 грн. на належну позивачу земельну ділянку площею 1,7207 га, що знаходиться на теорії Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки на момент укладення спірного договору склала 32 978,90 грн.

Обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати (п.8).

Договір міни від 25 квітня 2014 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла ОСОБА_6. Згідно якого ОСОБА_5 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - ведення фермерського господарства, нормативна грошова оцінка якої складала 1715,00 грн. на належну позивачу земельну ділянку площею 4,1605 га, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки на момент укладення спірного договору склала 98 901,21 грн.

Обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати (п. 8).

Договір міни 22 липня 2015 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла ОСОБА_6. Згідно якого ОСОБА_5 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - ведення фермерського господарства, нормативна грошова оцінка якої становить 2 674,84 грн. на належну позивачу земельну ділянку площею 6,3108 га, що знаходиться на теорії Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки на момент укладення спірного договору склала 168 782,33 грн.

Обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати (п. 8).

Проте вказані правочини є недійсними, як такі що укладені внаслідок зловмисної домовленості відповідачів та суперечать вимогам закону.

Під впливом обману видала 22 листопада 2013 року довіреність на укладання від свого імені договорів міни належних їй земельних ділянок, які перейшли у власність ОСОБА_5 без доплат.

ОСОБА_6, перебуваючи в родинних відносинах з ОСОБА_5 вчинила правочин всупереч інтересам довірителя, свідомо допускаючи несприятливі наслідки для позивача та діяла в інтересах відповідача, передавши йому у власність безкоштовно вищевказані земельні ділянки.

Відповідач отримав свої земельні ділянки площами 0,1 га не у порядку встановленому Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а шляхом поділу між членами фермерського господарства орендованої земельної ділянки із земель державної власності, тобто не за рахунок земель, виділених на частку (пай) у реорганізованому сільськогосподарському підприємстві.

Обміняні земельні ділянки знаходяться не в одному масиві.

Дані про те, що обмін відбувся саме за схемою «пай на пай» спростовується преамбулою ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Тому, цей правочин суперечить закону і підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року визнано недійсним договір міни земельної ділянки №193, загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 22 липня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №1128.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку №193, загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни №1128 від 22 липня 2015 року. В інший частині вимог відмовлено.

ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не враховано, що договори міни укладено внаслідок зловмисної домовленості відповідачів та всупереч ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до ч. 4 ст. 258 ЦК України до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину застосовується спеціальна позовна давність строком десять років. При цьому відлік строку згідно ст. 261 ЦК України починається з дня коли почалося виконання правочину.

Апеляційне провадження відкрито 22 січня 2018 року. Розгляд справи призначено на 21 лютого 2018 року. У звязку з перебуванням судді доповідача на лікарняному розгляд відкладено на 21 березня 2018 року. У звязку з неявкою сторін, явка яких визнана обовязковою, судове засідання відкладено на 04 квітня 2018 року. У звязку з повторною неявкою сторін,судове засідання відкладено на 17 квітня 2018 року.

Відзив на апеляцій скаргу не подано.

Сторони в судове засідання не зявились, повідомлені про час та місце розгляду справи (т. 2 а.с.87-90). Від ОСОБА_4 неодноразово надходили заяви про розгляд справи без її участі (т. 2 а.с.80-81;97).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги за наступного.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Попередньою редакцією ЦПК передбачалось, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (в редакції до 15.12.2017 року). Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин (в редакції до 15.12.2017 року).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні договори міни земельних ділянок укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) та з порушенням вимог ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», тому є недійсними. Разом з тим, враховуючи дати укладення правочинів від 17.01.2014 року та від 25.04.2014 року, з огляду на дату подання заявленого позову, ОСОБА_4 пропущено строк позовної давності, доказів поважності пропуску якого суду не надано.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності за наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належали на праві власності земельки ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,20 га, 4,16 га, 1,72 га, 6,31 га (т. 1а.с.15; 21-26,91,150).

22 листопада 2013 року та 10 грудня 2014 року вона уповноважила нотаріально посвідченими довіреностями (т. 1 а.с.28, 229) ОСОБА_6 представляти її інтереси з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності ( в тому числі в органах державної влади, земельних органах, Держземагенствах, органах Укрдержреєстру, з питань користування земельними ділянками площею 6,20 га, 4,16 га та 1,72 га, 6,31 га розташованих на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Довіреність видана з правом передоручення повноважень іншим особам строком на десять років і дійсно до 22.11.2023 року та відповідно 10.12.2024 року (т. 1 а.с.28-229).

ОСОБА_6, будучи уповноваженою за нотаріально посвідченими довіреностями уклала з ОСОБА_5 чотири договори міни земельних ділянок (т. 1 а.с.29-34; 36-38), згідно яких:

17 січня 2014 року обміняла належну ОСОБА_4 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,2009 га розташовану на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, без доплати;

25 квітня 2014 року обміняла належну ОСОБА_4 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,1603 га розташовану на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, без доплати;

25 квітня 2014 року обміняла належну ОСОБА_4 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,7207 га розташовану на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, без доплати;

22 липня 2015 року обміняла належну ОСОБА_4 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,3108 га розташовану на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, без доплати.

Згідно ч. 1, 4 ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобовязується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобовязань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

За ч. 1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В порядку ст. 81 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначила дві підстави недійсності правочинів, а саме, що їх вчинено в результаті зловмисної домовленості її представника за довіреністю ОСОБА_6 з ОСОБА_5, а також, що договори міни суперечать вимогам ЗУ «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Згідно розяснень викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Належних та беззаперечних доказів того, що оспорювані правочини укладені за навмисними діями представника чи зловживання довірою довірителя, суду не надано. Тобто, не доведено наявності зловмисної домовленості представника з другою стороною, а вчинення представником конкретної дії, що передбачена умовами довіреності, дійсність якої не оспорюється, не може вважатись результатом зловмисної домовленості.

Тому, вимоги на підставі положень ст. 232 ЦК є недоведеними і не підлягають задоволенню. В цій частині суд абсолютно правильно вирішив спір і доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Щодо другої підстави позову про невідповідність правочинів положенням земельного законодавства.

Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Так, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема статтею 14 передбачено, що в разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально.

Власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву. У разі прийняття пропозиції власником іншої земельної ділянки щодо обміну земельними ділянками власники земельних ділянок укладають договір міни земельних ділянок. Договір міни земельних ділянок укладається відповідно до вимог Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Право власності на земельну ділянку за договором міни виникає після нотаріального посвідчення договору міни земельних ділянок, одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-464цс16, викладеному у постанові від 12 жовтня 2016 року, законодавець не закріпив у ЗК України чи інших законах України, крім Закону № 899-ІV, порядок міни земельних часток (паїв) в інших випадках. Обміняними можуть бути земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону № 899-ІV. Порядок обміну земельних часток (паїв) в інших випадках законом не визначений.

Пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин 05.12.2013 року) передбачено, що до набрання чинності законами про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2016 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Згідно змісту оспорюваних правочинів та копій державних актів на право власності Литвиненко Ігор Олександрович отримав чотири земельні ділянки площами по 0,1000 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства на підставі розпоряджень голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області та згоди Кіровоградського міського нотаріального округу (т.1 а.с.29-34;36-38; 86;118;178;145), тобто не в порядку встановленому Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), за рахунок земель, виділених на частку (пай) у реорганізованому сільськогосподарському підприємстві.

Внаслідок укладення оспорюваних договорів міни позивач позбулася права власності на свої виділені в натурі земельні ділянки площами 6,20 га, 6,31 га, 4,16 га, 1,72 га в обмін на право власності на земельні ділянки площами по 0,1000 (га) ріллі, розташованих на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення яких - ведення фермерського господарства.

Тобто, обмін земельними ділянками, які є предметами оспорюваних договорів міни відбувся не за схемою «пай на пай», за якою кожна із сторін договору відчужує на користь один одного свій пай та отримує взамін пай другої сторони.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та зроблено правильний висновок, що спірні правочини укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також з порушенням вимог ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток, що в силу положень закону є підставою для визнання їх недійсними.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладених у постановах від 12.10.2016 року у справі № 6-464цс16 та від 05.11.2014 року у справі № 6-172цс14.

Разом з тим, встановивши вказані обставини, суд без достатніх правових підстав застосував до вимог про визнання недійсними догорів міни укладених 17 січня 2014 року та 25 квітня 2014 року трьох земельних ділянок площею 6,2009 га; 1,7207 га; 4,1603 га наслідки, визначеного ст. 257 ЦК України спливу строку позовної давності, про застосування якої 30 жовтня 2017 року усно заявлено стороною відповідача в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, перебіг строку позовної давності починається з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначила, що видавши на імя ОСОБА_6 довіреність, вона уповноважила в її інтересах укласти договори оренди, належних їй на праві власності земельних ділянок, а не договори міни. Також вказала, що отримала від відповідача ОСОБА_5 в 2014 році орендну плату в розмірі 5000 грн. В 2015 році у виплаті їй було відмовлено. А 17 травня 2017 року на її звернення відповідач повідомив про спірні договори міни.

Після чого, а саме 22 травня 2017 року, що доводиться матеріалами справи ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та у цей же день отримала завірені копії оспорюваних договорів міни від 17.01.2014 року та два від 25 квітня 2014 року (т. 1 а.с.27). В даному випадку це є обєктивною обставиною з якої можна здійснити висновок, що про існування правочинів стороні достеменно стало відомо в 2017 році.

Тому, визначений ст. 257 ЦК України строк позовної давності позивачем не пропущено, адже моментом початку його перебігу в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є травень 2017 р. Звернення до суду відбулось через два місяці після вищевказаної події, тобто у липні 2017 року.

Стороною відповідача не доведено належними та беззаперечними доказами про обізнаність ОСОБА_4 стосовно наявності письмово укладених договорів, матеріали справи не містять такої інформації. Щодо набутих земельних ділянок, то за довідками директора ФГ «Обрій» ОСОБА_5 від 17 травня 2017 року, орендна плата по земельним ділянкам площами 0,1 га в 2016 році позивачу не проводилась (т. 1 а.с.39-41).

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав шляхом визнання недійсними договорів міни укладених 17 січня 2014 року та 25 квітня 2014 року у межах визначеного положеннями цивільного законодавства трирічного строку позовної давності. Тому, укладені 17 січня 2014 року та 25 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договори міни підлягають визнанню недійсними, оскільки суперечать вимогам чинного законодавства.

Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд і виникає з часу коли особа достеменно дізналась про існування спірного договору і не може залежи ти від періоду отримання орендної плати.

Посилання в апеляційній скарзі на положення законодавства, що передбачало строки застосування наслідків нікчемного правочину в десять років ч.4 ст. 258 ЦК, не заслуговують на увагу. По-перше стороною не ставилось питання про застосування наслідків нікчемності правочину, по друге дана норма права змінена.

Враховуючи неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів міни від 17 січня 2014 року та двох договорів від 25 квітня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в цій частині за їх обґрунтованістю.

ОСОБА_4 оскаржила рішення в повному обсязі, без виключення в частині задоволеної вимоги, вказавши про не застосування судом положень ст. 232 ЦК. Як вищевказано вимоги на підставі даної норми права не підлягають задоволенню. Вимога про визнання недійсним договору міни № 1128 земельної ділянки № 193 між сторонами вирішена у відповідності до положень законодавства, визнаний таким що суперечить ст. 203 ЦК и ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Щодо розподілу судових витрат, то згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторону пропорційно розміру задоволених вимог. Так як позовні вимоги та апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягають задоволенню, то з ОСОБА_5 стягується судовий збір, сплачений за подачу позову та апеляційної скарги в частині, що підлягає задоволенню, а саме визнання недійсними договорів міни та скасування державної реєстрації щодо трьох земельних ділянок.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсними:

- договору міни № 194 укладеного 17 січня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 та скасування державної реєстрації права власності,

- договору міни № 199-1 укладеного 25 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 та скасування державної реєстрації права власності,

- договору міни №199-2 укладеного 25 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 та скасування державної реєстрації права власності - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати недійсним договір міни земельної ділянки № 194, загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 17 січня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 76.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 194, загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 76 від 17 січня 2014 року.

Визнати недійсним договір міни земельної ділянки № 199-1, загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 25 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 469.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 199-1, загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 469 від 25 квітня 2014 року.

Визнати недійсним договір міни земельної ділянки № 199-2, загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 25 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 472.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № 199-2, загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 472 від 25 квітня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8064,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена 25.04.2018 р.

Суддя доповідач:

Судді: