Справа № 510/1996/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.04.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 12587 грн. 98 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 будучи двічі належним чином сповіщена в порядку ч.4 ст. 129 ЦПК України, у призначені судові засідання не явилась, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов, клопотання про розгляд справи без її участі, інші заяви від неї до суду не надходило.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У звязку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальника ОСОБА_2 від 25.09.2013р.; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; копія кредитного договору (витяг з Умов та правил надання банківських послуг), копія розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.09.2013р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2, станом на 31.05.2015 р.; копія довіреності та інші документи.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 12 587 грн. 98 коп., зазначивши, що 25.09.2013р. із відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно із яким ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 5500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кароокий рахунок. Між сторонами кредитного договору було узгоджено графік погашення кредиту. У звязку із тим, що відповідач ОСОБА_2 (позичальник) не виконала умови п.п. 2.1.1.5.5 2.1.1.5.7 кредитного Договору, тобто своєчасно не повернула позивачеві (Кредитору) встановлену суму кредитних коштів та не сплатила відсотки за користування ними, у неї склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями станом на 05.11.2017 р. в розмірі 12 587 грн. 98 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 1629.10 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2419.58 грн.; заборгованості за пенею за користування кредитом 7463 грн. 68 коп., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 575 грн. 62 коп. (процентна складова). Отже заборгованість до стягнення становить 12 587 грн. 98 коп. Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Між позивачем та ОСОБА_2 25.09.2013 р. був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (згідно Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Виходячи з цього, у звязку з порушенням відповідачем строків платежів по грошовому зобовязанню було зараховано штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 575 грн. 62 коп. (процентна складова), що складає 5% від суми заборгованості.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 12 587,98 грн., є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 610, 612, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитними зобовязаннями в розмірі 12 587 (дванадцять тисяч пятсот вісімдесят сім) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» 1600 грн. 00 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: І.Д. Бошков