Справа №2-2220/2007
Провадження №4-с/489/31/18
УХВАЛА

іменем України

12 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Животовою А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2, заступника начальника Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року заявник звернувся до суду із скаргою, якою просив визнати неправомірною бездіяльність начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6, щодо відсутності належного та ефективного контролю за діями державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_7 в провадженні якої перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_8, на користь ОСОБА_4 та зобовязати начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6 виконати вимоги ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» в частині контролю у виконавчому провадженні за скаргою представника стягувача від 02.02.2018 р.

Представник скаржника підтримав скаргу в повному обсязі.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області заперечував проти скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення зявившихся учасників судового розгляду скарги, суд дійшов до наступного.

Скаржник зазначає в скарзі, що відповідь на скаргу представника стягувача ні стягувач ні його представник по пошті не отримували. Представник стягувача отримав відповідь особисто 13.03.2018 року при зверненні до ДВС, таким чином строк для звернення до суду зі скаргою не пропущений.

На виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться зведене виконавче провадження №52426979 з примусового виконання:

- виконавчого листа №2-2220 від 20.11.2007 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 331746,05 грн.;

- виконавчого листа №2-1424 від 02.04.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 231679,08 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за користування коштами 26916,94 грн. та судових витрат 1820,00 грн.;

- виконавчого листа №2-2714 від 21.11.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 суму збитків від інфляції за період з 01.08.2009 року по 01.05.2011 року в сумі 84063,67 грн., 3% річних у сумі 21740,60 грн. та судовий збір у сумі 1058,04 грн., інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн..

02 лютого 2018 року представником стягувача подана скарга на імя начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6 на бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_7, якій просив зобовязати державного виконавця Лисенко К.М. провести виконавчі дії по арешту майна боржника та подальшої його реалізації, повідомити заставодержателя квартири про її арешт та вирішити питання про її реалізацію. Притягнути державного виконавця Лисенко К.М. до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог закону при проведенні виконавчих дій. Свою скаргу мотивував тим, що в порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у встановлені строки не проводив перевірку майнового стану боржника в період з лютого по вересень 2017 року.

15 лютого 2018 року начальником Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6 надано відповідь на скаргу представника стягувача щодо руху виконаних державним виконавцем заходів по зведеному виконавчому провадженні № 52426979 з примусового виконання виконавчих листів №2-2220 від 20.11.2007 року, №2-1424 від 02.04.2010 року, №2-2714 від 21.11.2011 року, виданих Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 заборгованості.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Державним виконавцем вчинялись дії для встановлення майнового стану боржника, про що свідчать надані представником ДВС матеріали виконавчого провадження.

Виходячи з наданих до скарги матеріалів, матеріалі виконавчого провадження, вбачається, що начальником Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6 здійснено перевірку щодо виконаних виконавчих дій державним виконавцем Лисенко К.М. по зведеному виконавчому провадженні № 52426979, відповідь щодо проведеної перевірки направлена стягувачу.

Враховуючи вищенаведене, відсутність обґрунтування доводів викладених у скарзі та доказів на їх підтвердження, відсутність бездіяльності з боку начальника Інгульського відділу ДВС, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «20» квітня 2018 року.