Справа № 524/9243/17
Провадження № 2/524/826/18
19.04.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
Головуючого - судді Кривич Ж.О.,
при секретарі - Коваль Т.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2017 року між нею та відповідачем було укладено три договори позики, згідно до яких вона передала у позику відповідачу грошові кошти в сумі 500 доларів США, 500 доларів США та 10 000 грн. 00 коп., а остання зобовязувалася повернути гроші. Вказана обставина підтверджується розписками від 23.03.2017 року. У обговорений сторонами строк гроші відповідач не повернула.
Позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просить слухати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, про що надала суду відповідну заяву.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла.
Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
23.03.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 500 доларів США.
У цей же день, 23.03.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 500 доларів США.
Окрім того, 23.03.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв грошові кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп.
Відповідач не виконала своїх зобовязань за договорами позики від 23.03.2017 року, коштів позивачу не повернула.
Згідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договір.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідачем своїх розрахунків витрат інфляції суду не надав.
Позивач зазначила, що вона зазнала душевних страждань, перенесла нервовий стрес, перебуває у постійному стані переживання.
Між сторонами укладені договори позики, умови яких не передбачають обовязку боржника відшкодувати моральну шкоду в разі порушення зобовязання.
Отже, підстав для стягнення моральної шкоди немає.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 37 160 грн. 00 коп. заборгованості за договорами позики та 2 355 грн. 94 коп. інфляційних збитків.
Ухвалою суду від 19.01.2018 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Виходячи із вищевикладеного, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження суду не відома, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, пров. Захисний, 15) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса: Полтавська обл., м. Кременчук, квартал 278АДРЕСА_1) заборгованість за договорами позики від 23.03.2017 року в сумі 37 160 грн. 00 коп., 2 355 грн. 94 коп. інфляційних збитків, а всього 39 515 грн. 94 коп.
В частині стягнення моральної шкоди - відмовити.
Платіжні реквізити для сплати судового збору
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783
Банк отримувача ГУДКСУ у м.Києві
Код банку отримувача (МФО) 820019
Код класіфікації доходів бюджету 22030106
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя