Справа № 640/4858/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С. І.

за участю секретаря Черниш О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ОСОБА_3 СЕРВІС» про зобовязання укласти договір,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «ОСОБА_3 Сервіс», яку в ході розгляду справи уточнив та просив визнати договори №190 та № 191 від 01.01.2017 р. такими, що укладені з протоколом розбіжностей. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок наданих йому житлово-комунальних послуг за період з 15.01.2014 по 01.04.2017, виходячи з фактичної площі приміщень, що належать йому на праві приватної власності за адресою: м.Харків, пров. Театральний,4.

Також просив зобовязати відповідача надати йому обґрунтований розрахунок оплати комунальних платежів за період з 15.01.2014 по 01.04.2017 за приміщення та зобовязати відповідача виділити з дозволених для використання потужностей електроенергії по 10 кв. на кожний офіс для укладення прямого договору з Обленерго.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником нежитлових приміщень, розташованих на 9-му поверсі в офісно-комерційному центрі за адресою м.Харків, пров. Театральний,4. Право власності на вказане нерухоме майно набуто ним 26.12.2012 у спадок від своєї матері ОСОБА_4.

Між його матірю та відповідачем 01.02.2010р. було укладено договори № 38 та № 39 на обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідно до умов договору площа приміщень складала: нежитлове приміщення 9-го поверху №26 , загальною площею 115,4 кв.м., та нежитлове приміщення 9-го поверху № 25, загальною площею 87,4 кв.м. в нежитловій будівлі літ.»А-9». Проте згідно з технічним паспортом ХМБТІ від 29.11.2012 р. площа належних йому приміщень становить: нежитлові приміщення 9-го поверху № 26, 28-34 загальною площею 108,4 кв.м. та нежитлові приміщення №25, 35-37, загальною площею 82,6 кв.м.

15.01.2014 р. він надіслав відповідачеві пропозицію укласти нові договори на обслуговування будинку та прибудинкової території та додав відповідні проекти договорів, які повністю відповідали типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009. Згідно ч.5ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Жодної відповіді від відповідача не отримав.

Після цього він неодноразово направляв відповідачеві листи, просив виділити 20 квт. потужності електроенергії для укладення прямого договору на постачання її безпосередньо від АТ «Обленерго», але обґрунтованої відповіді від відповідача не отримав. Відповідач відмовлявся укласти з ним новий договір, а також неправомірно нараховував плату за житлово-комунальні послуги, розраховану виходячи з неправильної площі належних йому приміщень.

Крім того, відповідач систематично відмовився надавати йому розрахунки оплати за спожиту електричну енергію в місцях загального користування окремо по кожному приміщенню в літній період, та опалювальний сезон попри його неодноразові письмові звернення. В грудні 2016 року на його адресу надійшов проект договору в редакції відповідача з пропозицією укласти договір. Він розглянув запропонований проект договору та склав протокол розбіжностей. У відповідності до законодавства він підписав договір і з протоколом розбіжностей надіслав відповідачу. Однак відповідач в порушення вимог закону, видалив з укладеного договору протокол розбіжностей, не здійснюючи жодних передбачених законодавством заходів. Вважає, що дії відповідача порушують права і законні його інтереси, як власника обєкту нерухомого майна.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те,що вимоги позивача є незаконними. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд є публічним. Укладення окремого договору із позивачем чи договору на інших йому бажаних умовах, буде незаконним з боку ДП «ОСОБА_3 Сервіс» та несправедливим по відношенню до інших споживачів. Також відсутня підстава про виділення позивачу по 10 квт. електроенергії на кожний офіс, адже його цивільне право, в тому числі на постачання та користування електроенергією жодним чином не порушено відповідачем. Виділення ДП «ОСОБА_3 Сервіс» з дозволених для використання потужностей електроенергії по 10 квт. на кожний офіс позивачу є правом відповідача, а не його обовязком, що має встановлюватись за домовленістю між позивачем та відповідачем на підставі договірних правовідносин між ними. Фактичне споживання електроенергії двома офісними приміщеннями позивача складає всього 5,87 квт. потужності за період з січня 2017 р. по листопад 2017 р., що складає в середньому 0,53 квт. на місяць, в той час, коли він вимагає надати йому потужність у 20 квт., тобто вимога позивача є необґрунтованою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2012 року є власником нежитлових приміщень № 25,26, розташованих на 9 поверсі у нежитловій будівлі літ. «А-9» офісно-комерційного центру «ПОЕМА» (надалі ОКЦ «ПОЕМА») за адресою: м.Харкова, пров.Театральний,4. Приміщення використовуються під офіси.

01.01.2017 року між позивачем і відповідачем укладено договори № 190 та №191 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, де у п.1.1-1.2 договорів зазначено, що виконавець ДП «ОСОБА_3 Сервіс» надає послуги з утримання місць загального користування в ОКЦ «ПОЕМА» та прилеглої прибудинкової території, а споживач ОСОБА_1 своєчасно сплачує ці послуги та відшкодовує витрати, повязані з наданням послуг з електро-водо-газо постачання та водовідведення від комунальних служб міста.

23.09.2005 року між ДП «ОСОБА_3 Сервіс» та АТ «Харківобленерго» укладено договір про постачання електричної енергії №060287. Останній постачає електричну енергію в ОКЦ «ПОЕМА», а ДП «ОСОБА_3 Сервіс» оплачує її вартість, яку потім згідно договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відшкодовують власники приміщень ОКЦ «ПОЕМА», виходячи з фактичного споживання ними електроенергії у належних їм приміщеннях, а також пропорційно до площі належних їм приміщень у місцях загального користування, що рахується на підставі показників відповідних засобів обліку.

Таким чином судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ДП «ОСОБА_3 Сервіс» укладений публічний договір.

Відповідно до ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначенні цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способом захисту є : 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення ; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як убачається з укладених між позивачем і відповідачем договорів № 190 та №191 розмір плати за надання послуг розраховується відповідачем у відповідності до фактичної площі приміщень, а саме по нежитловим приміщенням розміром 108,40 кв.м. та 82,60 кв.м. з величини тарифу 9,40 грн. за 1 кв.м.

Відповідач щомісяця надсилає позивачу детальні розрахунки оплати комунальних послуг у вигляді рахунків-фактур, в яких зазначено об'єм спожитих послуг, встановлений тариф, розрахунок суми відшкодування витрат по приміщенням, належним позивачу та суму відшкодування витрат по місяцям загального користування, вказано загальну суму за надані послуги (а.с.193-201)

Таким чином, позивачем відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України було прийнято умови договорів, а сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов правочинів.

Суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок наданих житлово-комунальних послуг за період з 15.01.2014 по 01.04.2017, виходячи з фактичної площі приміщень, оскільки фактичну площу приміщень № 25 (82,60 кв.м.), № 26 (108,40 кв.м.) позивач зазначив при укладенні договорів №190 та №191 від 01.01.2017 р., при цьому для підтвердження фактичної площа приміщень, надав відповідачу копії свідоцтв про право на спадщину та копії витягів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо виділення йому з дозволених для використання потужностей електроенергії по 10 квт. на кожний офіс для укладення прямого договору з АТ «Харьковобленерго».

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що згідно технічним умовам на електропостачання, потужність виділена ОКЦ «ПОЕМА» 248 квт., з яких: 148,7 квт. потужності використовується у місцях загального користування; 76 квт. потужності використовується 20 власниками приміщень на підставі прямо укладених договорів з АТ «Харківобленерго», у середньому по 3,8 квт. потужності електроенергії на кожного власника приміщення.

Потужність електроенергії, яка залишилась 23,3 квт. використовується 18 власниками (28 приміщень), які не уклали прямі договори із АТ «Харківобленерго», в тому числі і з позивачем. У середньому складає по 1,29 квт. потужності електроенергії на одного власника приміщення.

Відповідно до показників лічильника фактичне споживання електроенергії двома офісними приміщеннями позивача складає 5,87 квт. потужності за період з січня 2017 року по листопад 2017 року, що в середньому складає 0,53 квт. на місяць. Вимога позивача виділити йому 20 квт. із залишку потужності у 23,3 квт. є необґрунтованою, оскільки повинна розподілятись на 17 інших власників 26 приміщень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач добровільно з відповідачем уклав договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у яких зазначена фактична площа нежитлових приміщень №25 та №26. Плата за надання житлово-комунальних послуг відповідачем нараховується відповідно до умов укладених договорів і перерахунку не потребує.

Серед спосіб захисту передбачених ст.16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як визнання договорів такими, що укладені з протоколом розбіжностей, а також щодо вимоги виділення позивачу 20 квт. власної потужності електроенергії, що належить відповідачу на праві користування та на підставі договірних правовідносин із третьою особою АТ «Харьковобленерго».

Керуючись ст.ст. 10-12,81,265,268 ЦПК України, ст.ст.16,627,633,638 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Дочірнього підприємства «ОСОБА_3 СЕРВІС» про визнання договорів № 190 та № 191 від 01.01.2017 р. такими, що укладені з протоколом розбіжностей, про зобовязання відповідача здійснити перерахунок житлово-комунальних послуг, надання обґрунтованого розрахунку оплати комунальних платежів, про зобовязання відповідача виділити з дозволених для використання потужностей електроенергії по 10 квт. на кожний офіс для укладення прямого договору з АТ «Харківобленерго».

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області протягом 30днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя