Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Березюк Л.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.11.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 338.

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні стосунки між сторонами не склалися, через відсутність взаєморозуміння між подружжям часто виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психологічний стан. Наразі спільного господарства сторони не ведуть і з серпня 2016 року проживають окремо.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог та ненадання строку на примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, визнання позовних вимог та ненадання строку на примирення.

Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.. 113 СК України).

За таких обставин та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружні відносини сторони не підтримують, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому шлюб необхідно розірвати.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 гривень.

Керуючись ч.3 ст.105, ст.112 СК України, ст..ст. 200,263-265ЦПК України суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець вул.. Українська,152, с. Степанки Черкаського району Черкаської області), зареєстрований 07 листопада 2014 року, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 338- розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 повернути дошлюбне прізвище Зайченко.

Зобов'язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Черкаській області повернути з державного бюджету позивачу - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1), 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп., згідно квитанції № 0.0.986817952.1 від 15.03.2018 року (оригінал квитанції міститься в матеріалах цивільної справи).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості судових витрат у справі, 352,40 грн. судового збору.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_4