Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/254/18
Провадження № 2/674/297/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю:

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

справа №674/254/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_3, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 39279,59 грн.),

ВСТАНОВИВ :

22 лютого 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_3, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 39279,59 грн.)посилаючись на те, що 18 січня 2017 року померла ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 провул.Береговий,6 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 0,9980 га, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, право власності якої посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615.

При житті ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, заповіт від 04 жовтня 2016 року, посвідчений старостою сіл: Гута Яцьковецька, Гута Блищанівська, Ксаверівка, Млаки, Яцьківці, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №14, є не зміненим та не скасованим. Позивач спадщину прийняв після смерті ОСОБА_4 ,звернувшись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений законом строк. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який є спадкоємцем за законом - відмовилися від прийняття спадщини ,подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк. ОСОБА_3 спадщину прийняв згідно ч.4 ст.1268 ЦК України.

30 січня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_8 за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частини земельної ділянки, що належала ОСОБА_4, яка померла 18 січня 2017 року, проживала в с.Яцьківці, провул.БереговийД Дунаєвецького району Хмельницької області в звязку з невідповідністю кадастрового номеру у правовстановлюючому документі на земельну ділянку.

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при проведенні інвентаризації земельної ділянки площею 0,9980, яка розташована : Гутояцьковецька сільська рада, Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення особистого селянського господарства, виявлено розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки :06:001:0081). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 017 від 20.12.2017 року, кадастровий номер присвоєно вірно - :06:001:0272.

Вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий за життя спадкодавця, однак його законність та юридична сила, як і право власності є оспорюваним через допущені в ньому помилки, в звязку з цим позивач не може реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги .

Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду відзив, в якому визнав позов та просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Відповідач ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи: Дунаєвецької райдержадміністрації Хмельницької області, в судове засідання не зявився, однак надав до суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та не заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак надав суду письмові пояснення по справі в яких зазначив, що при вирішення позову покладається виключно на розсуд суду, просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 18 січня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 0,9980 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Гутояцковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615.

Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за заповітом відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, спадщину прийняв ,подавши в установлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Окрім позивача спадкоємцями за заповітом є : ОСОБА_5, ОСОБА_6 , які відмовилися від прийняття спадщини ,подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк на користь позивача. Також спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3, який спадщину прийняв згідно ч.4 ст.1268 ЦК України. Дане підтверджується копією спадкової справи №173-2017 заведеної за заявою ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлої 18 січня 2017 року та копією заповіту 04 жовтня 2016 року, посвідчений старостою сіл: Гута Яцьковецька, Гута Блищанівська, Ксаверівка, Млаки, Яцьківці, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №14, який є не зміненим та не скасованим.

Згідно постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 30 січня 2018 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частини земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_4, померлій 18 січня 2017 року, в звязку з невідповідністю кадастрового номера земельної ділянки у правовстановлюючому документі.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Судом встановлено, що 01 липня 2010 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №05/1010-р від 13.01.2010 року видано державний акт на земельну ділянку серії ЯИ №183615, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, розміром 0,9980 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0081 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23, що підтверджується відповідним актом.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.12.2017 року видно, що власником земельної ділянки площею 0,9980 га є ОСОБА_4, присвоєно кадастровий номер земельної ділянки :06:001:0272, дата державної реєстрації земельної ділянки 20.12.2017 року.

Вартість земельної частки (паю) по колишньому колгоспу «Іскра» с.Ксаверівка станом на 30.01.2018 року на підставі розпорядження Дунаєвецької РДА становить 39279,59 грн., що підтверджується наданою інформацією відділу Держгеокадастру в Дунаєвецькому районі Хмельницької області 30.01.2018 р.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району за межами населеного пункту, розміром 0,9880 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0081 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23 порушує права позивача на оформлення спадщини, не відповідає вимогам закону, оскільки зроблена помилка в кадастровому номері, а тому суд вважає, що заявлений позов в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку підлягає задоволенню.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на ? частини земельної ділянки.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд вважає, що позивач, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст.1269 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи №173-2017 від 16.05.2017 року, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею по 0,9880 га, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району за межами населеного пункту, розміром 0,9880 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту (нині Дунаєвецької міської ради Хмельницької області) її право власності на ? даного майна перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивача, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1223, 1233, 1269-1270 ЦК України, ст.ст.16, 81, 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент.номер НОМЕР_1) до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області (місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка, 50 Хмельницької області, ), ОСОБА_2, який є законним представником ОСОБА_3 (с.Пріски Дунаєвецького району Хмельницької області, ідент. номер ), Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області (місцезнаходження: м.Дунаївці вул.1-го Травня, 1, код. )третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (місцезнаходження: м.Хмельницький вул.Інститутська, 4/1, )про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 39279,59 грн.) задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №183615 ,виданий ОСОБА_4 01 липня 2010 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №05/2010-р від 13.01.2010 р. на земельну ділянку площею 0,9980 га, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:001:0081 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23 та скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини земельної ділянки площею 9,9980 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гутояцьковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, з кадастровим номером :06:001:0272 в порядку спадкування за заповітом після померлої 18 січня 2017року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук