Єдиний унікальний номер 235/2385/17 Номер провадження 22-ц/775/292/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області у залі судового засідання № 4 цивільну справу номер 235/2385/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області, Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, третя особа: Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення суми та відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями органу державної влади, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2017 року (суддя Філь О.Є.), -

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області, Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, третя особа: Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення суми та відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями органу державної влади.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 19 січня 2010 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області була винесена постанова, відповідно до якої суд зобовязав ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, як інваліду третьої групи, захворювання та інвалідність якого повязана з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно ст. 49, 50 ч. 4, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року. В подальшому він дізнався, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2а-83/2010 від 31 серпня 2011 року знищено за закінченням строку зберігання.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року його вимоги про поновлення строку для предявлення виконавчого листа № 2-а-83/2010 до виконання було задоволено, видано дублікат виконавчого листа.

19 серпня 2016 року Красноармійським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було проведено нарахування пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 листопада 2006 року по 2 листопада 2007 року в сумі 23 877 грн. 30 коп. У виплаті вказаної грошової суми заявнику було відмовлено, оскільки згідно Постанови КМУ від 06 липня 2011 року № 745 ця виплата передбачена за рахунок коштів Державного бюджету, яка повинна бути перерахована ОСОБА_2 Державної казначейської служби в м. Покровську Донецької області до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. На теперішній час відсутність на рахунках ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську коштів для виплати присудженої суми унеможливлює виконання державним виконавцем судового рішення.

В звязку з зазначеним, позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь з відповідача Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області грошову суму у розмірі 23 887 грн. 30 коп., як суму перерахованої пенсії, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України; стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь з відповідача Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області грошову суму у розмірі 56 922 грн. 03 коп., як інфляційні втрати, грошову суму в розмірі 6 809 грн. 85 коп., як 3% річних, а всього грошову суму у розмірі 63 731 грн. 88 коп.; стягнути солідарно на його користь з відповідачів Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області та Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби грошову суму у розмірі 60 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

13 грудня 2017 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник, посилаючись на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року № 4901-VІ та п. 19, п. 20 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, зазначив, що на Державну казначейську службу покладено обовязок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, у тому числі органи Пенсійного фонду. Такий обовязок органів ДКС є безумовним та не залежить від наявності в органах казначейства відкритих рахунків ПФУ. Тому скаржник зазначає, що у даному випадку виконання рішення, яке стосується соціальних виплат інвалідів-чорнобильців здійснюється Державною казначейською службою.

Крім того, зазначив, що судом не враховано, те що 31 серпня 2011 року виконавче провадження за виконавчим листом № 2а-83/2010 від 31 серпня 2011 року знищено за закінченням строку зберігання. При цьому, відповідно до листа ДВС, рішення виконано в повному обсязі. Однак про існування постанови про закінченням виконавчого провадження у звязку з його виконанням скаржник дізнався в 2016 році, будучи впевненим, що виконавчий лист знаходиться на виконанні у відділі ДВС. Вважає, що в цьому полягає незаконність дій Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби.

Відповідачем ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Покровську Донецької області надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що управління не погоджується із позицією, викладеною в апеляційній скарзі ОСОБА_1, та вважає її необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак представники ОСОБА_2 державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області, Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та третьої особи Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, позивача ОСОБА_1, який наполягав на доводах апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що на виконання постанов та ухвал судів на виплатний період 19 серпня 2016 року Красноармійським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було проведено нарахування пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року в сумі 23 877 грн. 30 коп. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2017 року за заявою ОСОБА_1 змінено спосіб і порядок виконання постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, встановлено, що вона повинна бути виконана шляхом стягнення з Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 23 877 грн. 30 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України. Повторне звернення до суду за стягненням вже визначеної рішенням суми є недопустимим.

Крім того, суд першої інстанції виходив з законності дій ОСОБА_2 Державної казначейської служби щодо неперерахування Красноармійському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахованих судом пенсійних виплат позивача у розмірі 23 887 грн. 30 коп., у звязку з відсутністю фінансування видатків з Державного бюджету України на здійснення пенсійних програм на протязі 2006-2007 років, та необґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 60 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Повністю погодитися з таким висновком суду не можливо.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2010 року зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як інваліду третьої групи, захворювання та інвалідність якого повязана з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно зі ст.ст. 49,50, ч. 4 ст. 54, ст.ст. 67,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2011 року постанова Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2010 року залишена без змін (а.с.13-16).

Постановою заступника начальника відділу ДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 23 листопада 2011 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-83/2010 від 31 серпня 2011 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення виконано в повному обсязі (а.с. 24).

Листом від 19 серпня 2016 року Красноармійське обєднане управління Пенсійного Фонду України повідомило ОСОБА_1, що на виконання постанов та ухвал судів на виплатний період січня 2012 року проведено нарахування його пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року в сумі 23 877 грн. 30 коп. Виплата не проведена через відсутність фінансування. (а.с. 25-26).

Згідно листа начальника відділу ДВС Красноармійського МРУЮ за № 15457 в перебігу примусового виконання 23 листопада 2011 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-83/2010 від 31 серпня 2011 року відповідно до вимог п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що рішення виконано в повному обсязі. На теперішній час виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання (а.с. 43).

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року (справа № 235/5645/16а) вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення строку для предявлення виконавчого листа № 2-а-83/2010 до виконання було задоволено. При цьому було видано дублікат виконавчого листа № 2а-83/2010 наступного змісту: «Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплатити йому, як інваліду третьої групи захворювання та інвалідність якого повязано з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ст.ст. 67,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 листопада 2006 року по 21 листопада 2007року» (а.с. 17-19, 28).

Згідно листа начальника Красноармійського обєднаного УПФУ Донецької області від 19 серпня 2016 року управлінням проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року в сумі 23 877 грн. 30 коп. (а.с. 25).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2017 року за заявою ОСОБА_1 змінено спосіб і порядок виконання постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії і встановлено, що вона повинна бути виконана шляхом стягнення з Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 23 877 грн. 30 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України. Ухвала набрала законної сили 07 липня 2017 року (а.с. 82-83).

З часу набуття законної сили даною ухвалою суду у позивача наявне судове рішення, яке має виконуватись Державною казначейською службою України.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону визначено виконання рішень суду про стягнення коштів боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Згідно п. 1 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 3 вересня 2014 року, цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Пунктами 19, 20 вказаного Порядку визначено, що бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року.

Відповідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Відповідно п. 3 Порядку рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Листом № 3-16/806 від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області на виконання п.п 1 п. 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою КМУ № 845 від 03 серпня 2011 року та підпункту 1.3 пункту 1 наказу Державної казначейської служби України № 295 від 19 квітня 2015 року «Про здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів» направило для опрацювання документи до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області щодо виконання судового рішення по справі 235/5445/16-а (а.с. 93-94).

З заявою про примусове виконання судового рішення про стягнення коштів у сумі 23 877 грн. 30 коп. за рахунок коштів державного бюджету до ОСОБА_2 державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області ОСОБА_1 звернувся 19 вересня 2017 року, тобто вже після звернення до суду з цим позовом.

Наведена обставина спростовує довід позивача про бездіяльність державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Оскільки позивачем не доведена бездіяльність ОСОБА_2 державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області, підстав для відшкодування державою як матеріальної так і моральної шкоди відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_2 державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області суд зазначене не врахував, виходячи з того, що дії цього відповідача є законними, оскільки не порушено вимоги щодо фінансування видатків з державного бюджету на здійснення пенсійних програм на протязі 2006 2007 років, що не є предметом цього позову а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, але з інших підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області про стягнення грошових коштів у розмірі 23 887 грн. 30 коп., як суми його перерахованої та не виплаченої пенсії суперечить чинному законодавству, оскільки фактично є повторним стягненням грошових коштів, а саме пенсії за період з 01 січня 2006 року по 21 листопада 2007 року, можливість стягнення якої позивачем не втрачена.

Разом з тим, вимоги позивача щодо відшкодування йому грошової компенсацій завданої моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року суд задовольнив вимоги ОСОБА_1, визнавши протиправними дії державного виконавця та скасував постанову заступника начальника відділу ДВС Красноармійського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП № 28521962 від 23 листопада 2011 року, якою було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-3/2010, виданого 31 серпня 2011 року, як таку, що прийнята передчасно при відсутності підстав для цього. Цією постановою задоволені вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення строку для предявлення виконавчого листа № 2-а-83/2010 до виконання. Постановлено видати дублікат виконавчого листа № 2а-83/2010 наступного змісту: «Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Красноармійську здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплатити йому, як інваліду третьої групи захворювання та інвалідність якого повязано з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС за період з 01 листопада 2006 року по 21 листопада 2007 року». Зобовязано Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби поновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-а-83/2010(а.с.17-19).

Постановою головного державного виконавця Покровського ВДВС від 21 березня 2017 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 27).

Вказана постанова у встановленому порядку не оскаржувалась, набрала законної сили та свідчить про наявність протиправних дій з боку Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби при виконанні судового рішення по перерахунку пенсії та її виплаті управлінням Пенсійного фонду України в місті Красноармійську на користь ОСОБА_1, що відповідно до ст. 1173 ЦК України є підставою для відшкодування шкоди державою.

Пленум Верховного Суду України у п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановами № 5 від 25 січня 2001 року та № 1 від 27 лютого 2009 року) роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилалась на ті обставини, що внаслідок неправомірних дій Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби він став інвалідом 2 групи, йому важко пересуватися, він змушений терпіти неповагу до себе, хоча своїми зусиллями сприяв, аби наслідки всесвітньої катастрофи були зупинені.

Зважаючи на викладене, з урахуванням наведених обставин справи, апеляційний суд вважає, що підстави для відшкодування грошової компенсації завданої моральної шкоди доведені, з огляду на що, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, в наслідок незаконного рішення Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 23 листопада 2011 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-3/2010, внаслідок чого судове рішення не виконувалось протяг пяти років, на користь ОСОБА_1 стягує 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відшкодування моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями органу державної влади, задовольнити частково.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання Донецька область, м. Покровськ, мікрорайон ПівденнийАДРЕСА_1) на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірним рішенням Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, 2 000 (дві тисячі) гривень.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 23 887 гривень 30 коп., як суми перерахованої пенсії, 56 922 гривні 03 коп. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 6 809 гривень 85 коп., про відшкодування моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями органу державної влади, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосереднього до Верховного Суду.

Головуючий: Ю.М. Мальований

Судді: Л.І. Соломаха

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 20 квітня 2018 року

Головуючий: Ю.М. Мальований