Справа № 404/8197/17
Номер провадження 2/404/1343/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 квітня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда
головуючого судді - Павелко І.Л.
за участі секретаря - Клоченко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом КП «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу , -
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача борг за надану теплову енергію в сумі 24 648, 43 грн.та судові витрати в розмірі 1600 грн.
Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені рекомендованими листами, направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особами отримувати судові виклики.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Статтею 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України «Про теплопостачання»).
Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом між КП «Теплоенергетик» та відповідачами склалися фактичні договірні відносини і виникли взаємні права та обов'язки.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою(а.с.4).
У відповідності до ст.162 Житлового Кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
В порушення вимог ст.24 Закону України «Про теплопостачання», ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією позивачем не уклав, однак підприємство вказані послуги з централізованого опалення квартири надавало, а відповідач отримувала ці послуги.
На адресу відповідачів підприємством було відпущено теплової енергії на суму 16 682, 77 грн. за період з 01.10.2013 року по 01.09.2017 року, включно, за яку сплачено не було. Вказане підтверджено розрахунком про заборгованість по сплаті за теплову енергію (а.с. 5 ).
Правовідносини, які склалися між сторонами у зв'язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова ВСУ у справі № 6-68цс12 від 20.06.2012 р.).
Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому, задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 1069,91 грн. та інфляційних втрат в сумі- 6895,75 грн., оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1), то з відповідачів на користь підприємства і підлягає стягненню вказана сума.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву КП «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, на користь КП "Теплоенергетик" борг за надану теплову енергію в сумі 16 682, 77 грн., інфляційні витрати в сумі 6 895,75 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 069,91 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, на користь КП "Теплоенергетик" по 533,33 грн. судового збору з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Кіровського І. Л. Павелко
районного суду