Номер провадження: 22-ц/785/378/18
Номер справи місцевого суду: 511/2013/17
Головуючий у першій інстанції Бобровська І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Кононенко Н.А.,

За участю секретаря судового секретарі: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без руху у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_2, ОСОБА_28 про визнання рішення ХХХV сесії Роздільнянської міської ради Одеської області №797-V від 12.02.2009 року, №855-V від 29.05.2009 року, №849-V від 29.05.2009 року не чинним і усуненням перешкод у розпорядженні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до Роздільнянської міської ради Одеської області, Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_2, ОСОБА_28 про визнання рішення ХХХV сесії Роздільнянської міської ради Одеської області №797-V від 12.02.2009 року, №855-V від 29.05.2009 року, №849-V від 29.05.2009 року не чинним і усуненням перешкод у розпорядженні земельною ділянкою - залишено без руху.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині визначення розміру судових витрат, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року та повернути позов позивачеві.

На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_3 подано відзив, в якому останній просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити та залишити ухвалу без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 30 березня 2018 року, сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1920 грн. та надати суду докази на підтвердження сплати судового збору, а також надати копії позовної заяви у відповідності до кількості учасників процесу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.09.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив:

- визнати не чинним та скасувати рішення ХХХV сесії Роздільнянської міської ради Одеської області за №797-V від 12.02.2009 року про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування земельних ділянок та наданя дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок на території Роздільнянської міської ради Одеської області окремим громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови;

- визнати не чинним та скасувати рішення Роздільнянської міської ради Одеської області за №855-V від 29.05.2009 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам по вул. Виноградна м. Роздільна Одеської області;

- визнати не чинним та скасувати рішення Роздільнянської міської ради Одеської області за №854-V від 29.05.2009 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідач по вул.. Виноградна та вул. Лугова м.Роздільна Одеської області;

- визнати не чинним та скасувати рішення Роздільнянської міської ради Одеської області за №849-V від 29.05.2009 року про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, громадянину ОСОБА_2 в приватну власність в АДРЕСА_1, загальною площею 0,05 га із земель житлової та громадської забудови, що не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб на території Роздільнянської міської ради Одеської області та зобов'язати відділ у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру Одеської області скасувати реєстрацію земельних ділянок, які розташовані в м. Роздільна Одеської області.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», а також роз'яснень, наданих Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п.10-13 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року зі змінами від 25 вересня 2015 року (постанова Пленуму ВССУ №10 «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму від 17.10.2014»), подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. Так, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно із п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних становить - 1600 гривень.

Позивач висуває у цій справі 4 немайнові позовні вимоги, де судовий збір сплачується за кожну окремо, тобто 640 грн. х 4 немайнові позовні вимоги = 2560 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви позивачем було сплачено лише 640 грн, тобто за одну немайнову позовну вимогу, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с.6).

Саме через недоплату позивачем судового збору у розмірі 1920 грн., який був вірно розрахований судом ( 2560 грн.-640 грн.) при подачі вищезазначеного позову, суд першої інстанції й залишив останній без руху ухвалою від 18 жовтня 2017 року.

Посилання в апеляційній скарзі, що позивач повинен був доплатити не 1920 грн, а 51840 грн., оскільки вимоги позивача про не перешкоджання користування земельною ділянкою відносяться до 27 особам та скасування рішень міської ради неможливо скасувати в повному обсязі, а повинно скасовуватись по пунктам, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються вимогам Закону України «Про судовий збір».

Доводи апеляційної скарги щодо повернення позову позивачеві через те, що аналогічна справа вже розглядалась у Роздільнянському районному суді Одеської області, є неспроможними, оскільки зазначена ухвала суду підлягає оскарженню лише в частині оплати судового збору та скаржник повинен подати відповідне клопотання до суду першої інстанції за наявності підстав.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування немає.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без руху - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко

Повний текст судового рішення складено 24.04.2018р.