ЄУН 174/148/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2018 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Заіки А.В.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від імені і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_3 про визначення права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та усунення перешкод в здійсненні права власності на спадкове майно, треті особи виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка діє від імені і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, вказуючи, що 28.12.2015 року, в м. Вільногірську Дніпропетровської області помер її дід, батько її батька ОСОБА_5 - ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з належних йому при житті 3/4 частки квартири АДРЕСА_1. При житті, її дід склав у встановленому законом порядку заповіт, який було посвідчено 19.12.2014 року приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу ОСОБА_9, заповіт було зареєстровано в реєстрі за № 1154, відповідно до якого, зазначені вище 3/4 частки квартири, згаданої вище, дід заповів її синові - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Іншу 1/4 частку зазначеної вище квартири успадкував відповідач - ОСОБА_3 після смерті його та її батька матері, тобто її баби - ОСОБА_10, яка померла 20.10.2012 року.

Вона в установлений законом строк - 6 місяців, звернулась в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда, де отримала список документів, необхідних нотаріусу для видання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При цьому, усі правовстановлюючі документи на спірну квартиру, знаходились за місцем реєстрації та проживання її діда до дня його смерті. Однак, одразу ж після смерті діда, відповідач, без узгодження з нею, як з законним представником неповнолітнього власника спадкового майна, без її дозволу та без її відома, вселився у спірну квартиру, в якій він і мешкає по цей час. На усі її прохання надати їй документи на спірну квартиру, які їй необхідні для прийняття спадщини дитиною, відповідач відповідав категоричною відмовою, мотивуючи це тим, що вона та її син не мають жодних прав на цю квартиру, заповіту він не визнає та буде одноособово користуватись квартирою. На цей час відповідач взагалі припинив будь-яке спілкування з нею, її до квартири не впускає, чим порушує права та законні інтереси її неповнолітньої дитини, яка має право на свої 3/4 частини спірної квартири в порядку спадкування за заповітом, який було складено власником цього майна. Таким чином, вона на сьогоднішній день не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на свого неповнолітнього сина, оскільки не може надати усі правовстановлюючі документи на спірну квартиру, та не може отримати дублікати цих документів, оскільки вони видаються за заявою власника цього майна, або його спадкоємцям, які можуть підтвердити своє право на спадщину. За таких обставин, вона не може забезпечити реалізацію її неповнолітнім сином свого законного права на спадщину, яку він має отримати за заповітом.

Оскільки вона від спадщини не відмовлялась та орган опіки та піклування такої згоди не надавав, вважається, що в силу закону, її неповнолітня дитина прийняла спадщину за заповітом, зазначеним вище, але, оскільки відповідач без будь-яких достатніх підстав це право за її диною не визнає, протиправно це право систематично порушує протягом тривалого часу, вона змушена звертатись до суду з цим позовом про захист прав та законних інтересів своєї неповнолітньої дитини.

Просить визнати за неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом, який було складено при житті ОСОБА_8, який помер 27.12.2015 року в м. Вільногірську Дніпропетровської області та посвідчено 19.12.2014 року приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1154. В порядку усунення перешкод, зобов'язати відповідача надати та забезпечити їй та її неповнолітньому синові ОСОБА_7 вільний доступ до спірної квартири без будь-яких обмежень такого доступу. Стягнути з відповідача на її користь усі зазнані нею витрати, пов'язані з розглядом цієї справи в суді.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що їй відомо, що в квартирі проживає відповідач, намагалася вселитися, але такої змоги не дали, ключів у неї немає. Вселитись намагалась приблизно в жовтні 2016 року, відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, двері не відчиняє, приходила з працівниками міліції, але теж ніхто не відчинив, після цього вимушена була подати заяву до суду. Приходила до спірної квартири кілька разів приблизно в 16-17 годин вечора. До моменту смерті діда в квартирі проживав дід і відповідач, після його смерті залишився проживати відповідач. Її син проживає з нею в квартирі її батьків. Нотаріус їй пояснила, що для видачі свідоцтва на право на спадщину не вистачає документів. Необхідні документи знаходяться у відповідача і відповідач їх їй не дає. Вона намагалась отримати дублікати, зверталась в БТІ, їй усно відповіли про неможливість видачі дублікатів, так як є оригінали документів. Сказали встановлювати право у судовому порядку. Сину на даний час 7 повних років. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, посилаючись на вищевказані обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 21.03.2018 року в судовому засіданні, позов не визнав, пояснив, що жодних перешкод позивачу не чинить, цілими днями він на роботі, тому коли позивачка приходила до квартири з вказаних причин можливо його не було вдома. Батько помер 27.12.2015 року, він в цій квартирі проживав ще до смерті батька, з 2007 року. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори, має у власності ? частину цієї квартири, про існування заповіту він дізнався з матеріалів позовної заяви, які отримав із суду. Документи на квартиру він віддав брату ОСОБА_5, він сказав, що вони йому необхідні, розписки від брата не брав. Віддав свідоцтво про смерть, свідоцтво про власність на імя матері і батька і технічний паспорт. Неповнолітній ОСОБА_7 доводиться йому онуком. Він не згоден, що ОСОБА_7 має право власності на квартиру, чому пояснити не може. До нього ніхто не звертався, документи надав брату в червні-липня 2016 року, замок на дверях він не міняв.

В судове засідання призначене на 11.04.2018 року відповідач не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, пояснив що питання спадкування врегульовано законом. Дійсно, позивачка зверталась до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, однак в порушення вимог ЦПК та Інструкції, до дня подання позову до суду і в матеріалах справи не міститься постанова про відмову у видачі свідоцтва на право на спадкування майна, що є обовязковим. Тобто позивачем не виконано умову про отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивачкою не реалізовано право звернення до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини, витребування документів, які необхідні для оформлення спадщини, тобто не доведено наявність порушення права. Вимога про усунення перешкод є передчасною і може бути заявлена тільки після набуття права власності, а право власності позивача не доведено. Не доведено факт перешкоджання відповідача позивачці, оскільки її прибуття на квартиру в робочий час не виключає можливість перебування відповідача на роботі. Позивач звернулася до суду з удаваним порушенням інтересів дитини, не виконала при цьому до звернення до суду всієї сукупності своїх обовязків. Без постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій немає факту порушення прав позивачки та її дитини. Позивачка своє право вважає помилково порушеним, тому у задоволенні позову просить відмовити. Де проживає та зареєстрований його довіритель йому не відомо, також не відомо чи користується він спірною квартирою. Відповідач працює майстром-будівельником у фізичної особи підприємця за межами м.Вільногірська, в межах Дніпропетровської області, коли буває в м.Вільногірську невідомо. У разі отримання позивачкою права власності він надасть доступ до житла. Про існування заповіту стало відомо при розгляді справи.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та пояснив, що не бачив відповідача, який йому доводиться рідним братом з січня 2017 року та не спілкувався з ним навіть по телефону. Вважає, що позивачка виконала всі дії по захисту інтересів дитини, але документи на квартиру відповідачем не були надані, тому нотаріус не видає свідоцтво. Він намагався потратити в квартиру приблизно в березні-квітні 2017 року, до квартири не потрапив, бо ніхто не відчинив, замок на дверях був змінений, при цьому була присутня сусідка. Його дочка намагалася потрапити до квартири в квітні 2017 року перед Пасхою, до квартири не потрапила з тих же причин. Документи від відповідача він не отримував, в нього цих документів не має. В березні 2017 року він викликав поліцію, були сусіди, але двері квартири не відчиняли. Зі слів сусідки в квартирі хтось був, говорили по телефону, було складено протокол, що йому ніхто не відкрив. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_6, позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», мати забезпечує інтереси дитини. Задоволення позову буде відповідати інтересам дитини. Дитина має право спадкувати, а звернення до суду з даним позовом є забезпеченням її прав. Просить позов задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 11.04.2018 р., про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали, суд керуючись ч.1 ст.223, п.1 ч.3 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, свідок ОСОБА_11, показала, що вона є державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори. В нотаріальній конторі за заявами трьох осіб заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_8, є його заповіт, згідно якого померлий ОСОБА_8 заповів частку свого майна малолітньому ОСОБА_7, однак видати свідоцтво на право на спадщину вона не може, оскільки позивачкою не надано оригіналів документів, які підтверджують право власності померлого на майно, тому не можливо перевірити наявність спадкового майна та належність його померлому.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_12, помер 27.12.2015 року, про що Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 351 від 28.12.2015 року. (а.с. 5)

За життя ОСОБА_8 було складено заповіт від 19.12.2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_9, та зареєстровано в реєстрі за № 1154, згідно вказаного заповіту, заповідач заповів належні йому на праві особистої приватної власності ? частини квартири АДРЕСА_3 (нині Центральна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією заповіту (а.с. 10) заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 56925038, що підтверджено витягом з спадкового реєстру від 19.12.2014 року (а.с. 11).

Позивачка ОСОБА_1 є онукою померлого ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про її народження серії V-КИ № 353451, згідно якого вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, і її батьком є ОСОБА_5 (а.с. 7) і свідоцтвом про народження серії V-УР № 0251396 ОСОБА_5, згідно якого останній народився 13.07.1963 року і його батьком є ОСОБА_8 (а.с. 8)

ОСОБА_7, на час розгляду справи є малолітнім, доводиться правнуком померлому ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-КИ № 269958, згідно якого ОСОБА_7 народився 06.01.2010 року, і його матірю є ОСОБА_1 (а.с. 9)

Після смерті діда позивачка, яка діє в інтересах та від імені малолітнього сина звернулась 13.06.2016 року до Вільногірської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 59071855, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 12) та копією заяви від 13.06.2016 року (а.с. 75)

Згідно висновку про вартість майна, який складено субєктом оціночної діяльності ПП «ГЕОТРОН», оціночна вартість ? частин квартири АДРЕСА_4 станом на 03.02.2017 року становить 116160,00 грн. (а.с. 13-15)

Факт належності на праві приватної спільної часткової власності померлому ОСОБА_8, ? частки квартири АДРЕСА_5 (Центральна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1998 року, яке видане виконавчим комітетом Вільногірської міської ради народних депутатів, підтверджено інформаційною довідкою, яка видана КП «БТІ м.Вільногірськ». (а.с. 64, 127)

Факт належності на праві приватної спільної часткової власності померлому ОСОБА_8, 1/4 частки квартири АДРЕСА_5 (Центральна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області, підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2013 року, що видане державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори (а.с. 132) та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 133)

Факт належності на праві приватної спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_3, 1/4 частки квартири АДРЕСА_5 (Центральна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області, підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2013 року, що видане державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори (а.с. 136) та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 137)

У відповідності до положень ст.ст. 1216-1217 Цивільного Кодексу України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України)

В статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

За нормами ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Таким чином, судом встановлено, що 27.12.2015 року помер дід позивачки ОСОБА_8, яким за життя було складено заповіт від 19.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 1154, згідно якого ОСОБА_8 заповів належні йому на праві особистої приватної власності ? частини квартири АДРЕСА_3 (нині Центральна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час є малолітнім та інтереси якого представляє його мати позивачка ОСОБА_1, після смерті спадкодавця ОСОБА_8 малолітній ОСОБА_7 в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, а позивачка, яка діє в інтересах та від імені малолітнього сина 13.06.2016 року звернулась до Вільногірської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 59071855, але свідоцтво про прийняття спадщини малолітнім ОСОБА_7 позивачка не отримала у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтвердила в судовому засіданні нотаріус ОСОБА_11, тому позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на ? частини квартири АДРЕСА_6, що в м.Вільногірську Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню.

Твердження відповідача ОСОБА_3 щодо передачі ним правовстановлюючих документів на квартиру брату ОСОБА_5, суд оцінює критично, оскільки останній вказаний факт заперечує, а будь-яких доказів на підтвердження цього факту відповідачем не надано.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.6 ст.81 та ч.4 ст.82 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, стороною позивача не доведено, що відповідач ОСОБА_3, який є власником ? частки квартири АДРЕСА_3 (нині Центральна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області та який проживає у спірній квартирі, що підтверджується його особистими поясненнями, чинить їй та її малолітньому сину перешкоди в користуванні спірною квартирою, зокрема, змінив замки на дверях спірної квартири та не відчиняє двері, коли позивачка відвідує вказану квартиру, оскільки відповідач вказаний факт заперечує, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту позивачкою не надано, тому позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, задоволенню не підлягають.

Згідно висновку про вартість майна, який складено субєктом оціночної діяльності ПП «ГЕОТРОН» в оціночна вартість ? частин квартири АДРЕСА_4 станом на 03.02.2017 року становить 116160,00 грн. (а.с. 15)

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, те, що позивачкою сплачено при подачі позову 1% від ціни позову в сумі 1161,60 грн., вимога позивача про визнання права власності на ? частини квартири задоволено повністю, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 1161,60 грн.

На підставі ст.ст. 321, 392, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України, і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 178, 247, 263- 265, 268 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє від імені і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_3 про визначення права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та усунення перешкод в здійсненні права власності на спадкове майно, треті особи виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області) від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилась в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, і/н НОМЕР_1) право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_7 (колишня вул. Леніна) в м. Вільногірську Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом, який було складено при житті ОСОБА_8, який помер 27.12.2015 року в м. Вільногірську Дніпропетровської області та який посвідчено 19.12.2014 року приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1154.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, і/н НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 1161,60 грн. витрат у виді сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2018року.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова