Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину нерухомого майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він спільно з ОСОБА_4 придбали квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 27.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., реєстровий № 687. Продаж вчинено за 592 000,00 грн. На момент укладення договору жодних перешкод у вчиненні правочину не було. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являлися власниками спірної квартири в рівних частках по 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності. У серпні 2014 року виявилося, що відповідач також має документи на квартиру, придбану ним на прилюдних торгах - протокол № 1011128/2 акт від 19.10.2011 року державного виконавця Мироненко Н.М. та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 02.12.2011 року. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2014 року у справі № 755/22447/13-ц за позовом ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на спірну квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнано недійсними. Однак, як було встановлено, ОСОБА_3 придбав з прилюдних торгів лише 1/2 частину квартири, якою володіла ОСОБА_5 Інша частина квартири, що належала ОСОБА_6 ОСОБА_3 не придбавалася. У зв'язку з чим він (ОСОБА_2) разом з братом ОСОБА_4 правомірно набули право власності на 1/2 частину спірної квартири, що належала ОСОБА_6, у зв'язку з чим просив визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що брати ОСОБА_4 придбали усю квартиру. Лише згодом позивач дізнався про скасування його правовстановлюючого документу на квартиру. Вважав, що рішення судів по спірній квартирі не є обов'язковими для вирішення даної справи.

В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений його представник під розписку. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не надходило, що дає підстави для розгляду справи за відсутності сторони відповідача.

Даний позов подано до Дніпровського районного суду м. Києва 06.09.2017 року. 06.09.2017 року проведено автоматичний розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2017 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

26.09.2017 року на виконання ухвали суду від 14.09.2017 року від представника позивача надійшла заява на виправлення недоліків.

Ухвалою від 28.09.2017 року відкрито провадження та призначено розгляд справи.

У зв'язку з неявками сторін та виконання відповідачем вимог процесуального законодавства розгляд справи неодноразово відкладався.

26.02.2018 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву.

В суді встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам її сім'ї ОСОБА_8, ОСОБА_6 в рівних долях. Після смерті ОСОБА_8 його 1/3 частину квартири успадкували ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Встановлено, що ОСОБА_6 належала на праві власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 09.01.1998 року та 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.1999 року; ОСОБА_5 належала на праві власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 09.01.1998 року та 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.1999 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2011 року о 09 годині 30 хвилин були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме: квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5, переможцем яких став ОСОБА_3, придбавши вказану квартиру за 456 163,20 гривень, що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) за № 1011128/2 від 30.09.2011 року.

В подальшому на підставі протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) за № 1011128/2 від 30.09.2011 року, головним державним виконавцем Мироненко Н.М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, який є підставою для подальшого оформлення переможцем торгів права власності на придбане майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва від 22.12.2011 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 19.10.2011 року, посвідчила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить на праві власності майно, що складається з: квартири АДРЕСА_1, у Дніпровському районі міста Києва, загальною площею 68,30 кв.м., житловою площею 42,20 кв.м., яка розташована на десятому поверсі дванадцятиповерхового будинку та складається з: трьох кімнат, житловою площею - 42,20 кв.м. (12,5 + 12,3 + 17,4), кухні - 8,4 кв.м., ванної - 2,7 кв.м., вбиральні - 1,3 кв.м., коридору - 13,7 кв.м., лоджії - 6,2 кв.м. (3,1+ 3,1), вартістю 456 163,20 грн., яке придбано ОСОБА_3 за 456 163,20 грн.

27.08.2012 року між ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та як представник ОСОБА_6, та ОСОБА_4, ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1958. Відповідно до даного договору, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали та передали ОСОБА_4, ОСОБА_2, а ОСОБА_4, ОСОБА_2 купили та прийняли у рівних частках від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний № 37142626.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вселення та виселення було задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1, знявши їх з реєстраційного обліку, та вселено ОСОБА_3 до вказаної квартири.

20.02.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 755/22447/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, та постановлено рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 27.08.2012 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною Вікторією Михайлівною зареєстрованого в реєстрі за №1958; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2014 року залишено без змін. 18.03.2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга ОСОБА_11 відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2014 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2014 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 10.09.2015 року у допуску заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року відхилено.

Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.07.2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2017 року скарги ОСОБА_5 відхилені, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02,2014 року залишено без змін.

06.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 755/30197/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_4, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Ольга Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними прилюдних торгів від 30.09.2011 року, визнання недійсним Акту про реалізацію предмету іпотеки від 19.10.2011 року, скасування Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 02.12.2011 року, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.06.2014 року, та постановлено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2, до якої приєдналася ОСОБА_5, у справі № № 755/30197/14-ц відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року залишено без змін.

26.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 2604/3181/2012 за позовом ОСОБА_5 до Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса КМНО Верповської О.В., 3-ті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання акту державного виконавця недійсним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів недійсним, та постановлено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.05.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_5, у справі № 2604/3181/2012 відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2016 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори) (ч.1, 2 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи те, що рішенням суду, яке набуло законної сили, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 27.08.2012 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною Вікторією Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1958, визнано недійсним, підстави для задоволення позову про визнання права власності на 1/4 частину вказаної квартири за ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 202, 216, 328, 655 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 18, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину нерухомого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 27.04.2018 року.

Суддя: