Справа № 639/225/18 2/639/709/18
Рішення

Іменем України

18 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, втрату право користування житловим приміщенням, суд

Встановив:

15.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого усунути перешкоди у користуванні її приватною власністю, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лиса, 15-а, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лиса, 15-а, та належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 14.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 за реєстром № 19534, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 28.11.2005 року за № 12722915. Окрім неї та її доньки ОСОБА_4, у вказаному будинку зареєстрований її батько ОСОБА_2. З квітня 2015 року останній у вказаному будинку не проживає та не веде з нею спільного господарства. Більш того, відповідач систематично порушує її права на спокійне життя та правила соціалістичного співжиття, а саме: регулярно раз на тиждень вривається до будинку, вчиняє сварки, погрожує відібрати речі та побутову техніку, вийняти двері, порушує її спокійний сон та спокій її доньки. Позивач зазначила, що вона постійно змушена переносити побутову техніку на час свого відїзду до сусідів з метою її збереження. Дії відповідача суттєво псують її життя та не дають їй можливості повноцінно володіти своєю приватною власністю. Позивач вважає, що оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше одного року , не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймає участь у спільному побуті, порушує права власника на користування своїм майном, він має вважатися таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позивач вимушена була звернутися з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Уточнила підстави для задоволення позовних вимог, а саме просила застосувати до спірних правовідносин вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від нього не надійшла письмова відповідь на повідомлення суду, або клопотання з проханням відкласти слухання справи. Відповідач в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.04.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідків , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 14.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстровий номер 19534, належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лиса, 15-а. Право власності було зареєстровано у КП «ХМБТІ» 28.11.2005 року за № 12722915 (а.с. 8-9).

Окрім позивача ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4, у вказаному будинку зареєстрований батько позивача відповідач ОСОБА_2, який як зазначає позивач у спірному будинку не проживає більше одного року , не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймає участь у спільному побуті.

За правилом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожан сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ч. 2 ст. 405 ЦК України зазначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сімї без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Так, у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснила, що останній раз вони бачили відповідача ОСОБА_2 за адресою м. Харків , вул.. Лиса ,15-а у липні 2017 року

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1)письмовими, речовими і електронними доказами;2)висновками експертів;,3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спростовуються доводи позивача щодо не проживання відповідача у спірній частині будинку понад один рік.

Крім того, позивач у своїх поясненнях зазначила, що батько під час поминок матері (сорок днів) ОСОБА_1 заявив, що піде з дома влаштовувати особисте життя. Як пояснила позивач мати померла у листопаді 2016 року , а тому ця бесіда відбулася наприкінці 2016 року.

З пояснень позивача слід зробити висновок, що відповідач ще наприкінці 2016 року мешкав у спірній частині будинку. Тоді як у позовній заяві позивач зазначає, що відповідач не мешкає у частині будинку з квітня 2015 року.

Доводи, на які посилається позивач в підтвердження позовних вимог, спростовуються поясненнями вищевказаних свідків.

Судом встановлено, що у липні 2017 року речі відповідача знаходилися у спірному будинку, а тому вважати, що він покинув частину спірного будинку у квітні 2015 року , у суду немає підстав. Саме з липня 2017 року відповідач не мешкає у спірній частині будинку, а відтак він відсутній без поважних причин за місцем реєстрації менш ніж рік.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем позовних вимог, що є підставою для відмови у їх задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 19, 81, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації м. Харків 61064, вул. Лиса, буд.15-а.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації м. Харків 61064, вул. Лиса, буд.15-а.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2018 року .

Суддя І.В. Іванова