ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7437/18
провадження № 2-о/753/283/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження ОСОБА_3, заінтересована особа - Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява в порядку окремого провадження цивільного судочинства, при цьому, заявник зазначив, що є дідом ОСОБА_3.

Так, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява, в якій зазначено, що вказана заява подана в порядку окремого провадження ЦПК України, в якій зазначено, що мати дитини - ОСОБА_4 у шлюбі не перебуває, батько дитини відсутній і де знаходиться не відомо, а також надано письмову відмову вказаного суб"єкта владних повноважень у проведенні державної реєстрації народження вказаної особи, на підставі документів, наданих заявником.

Проте, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім»я та по батькові батька дитини записуються з її вказівкою.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України в ухвалі від 21 вересня 2011 року (справа №6-20106св09) зокрема містяться висновки щодо наслідків встановлення обставин, які свідчать про те, що провадження у справі відкрито за вимогою, яка не підлягає правовому захисту в іншому провадженні, ніж провадження, в якому повинно було розглядатися таке питання (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України), та зазначено, що вказане є фактом, який підтверджує неправомірність виникнення цивільного процесу в цьому випадку (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до імперативних приписів абз.3 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, вказану правову природу спірних правовідносин, суд вважає, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням вказаного спору про право, щодо ім»я та по батькові батька дитини, які записуються за вказівкою саме матері дитини, а отже і у даному випадку право на їх остаточне визначення має саме матір вказаної дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.315 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: