Постанова

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 686/22091/16-ц

провадження № 61-814св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Розсошанська сільська ради Хмельницького району Хмельницької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року у складі колегії суддів Гринчука Р. С., Грох Л. В., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що його батько був власником земельної ділянки, що знаходиться на території садівничо-городнього кооперативу «Комунарець-2» (далі - СГК «Комунарець-2»), як член цього кооперативу. Після його смерті у володіння спадковим майном фактично вступила ОСОБА_5 - мати позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Він та його рідний брат, ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері.

ОСОБА_4 відмовився від свого права на частку в спадковому майні на його користь.

Однак нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

З урахуванням наведеного просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану на території СГК «Комунарець-2», в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2017 року з урахуванням додаткового рішення від 30 червня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, як спадкоємця за законом, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6, за життя належала земельна ділянка площею 0,06 га на території садівничо-городнього кооперативу «Комунарець-2», спадщина не визнана відумерлою, позивач є спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину, право власності спадкодавця не припинено відповідно до статті 1296 ЦК України.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів про належність спадкодавцеві на праві приватної власності спірної земельної ділянки АДРЕСА_1.

Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Ружичнянський квартал» (далі - ОК «СТ «Ружичнянський квартал») на території якого в даний час знаходиться зазначена земельна ділянка, та ОСОБА_7 який нею користується, до участі в справі залучені не були.

У грудні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 у якій він просить, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У скарзі вказує, що рішенням суду першої інстанції не було порушено права та законні інтереси ОСОБА_7

Положення статуту не зареєстровані в установленому законом порядку та не можуть підтверджувати, що ОК «СТ «Ружичнянський квартал» є правонаступником СГК «Комунарець-2».

Зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку, що спадкодавцеві за життя не належала на праві власності спірна земельна ділянка.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року справу № 686/22091/16-ц призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд установив, що відповідно до рішення виконкому Розсошанської сільської ради народних депутатів Хмельницького району Хмельнийької області від 26 жовтня 1995 року № 26, було затверджено проект організації території і Статут СГК «Комунарець-2» на площі 4,91 га в кількості 69 осіб.

По списку № 51 значиться прізвище ОСОБА_6, номер дільниці - 57, розмір ділянки 0,06 га.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до статті 57 Земельного кодексу України в редакції 1991 року для ведення колективного садівництва кооперативам громадян за рішенням сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів передаються у власність земельні ділянки, розмір яких не повинен перевищувати 0,12 гектара на одного члена кооперативу.

Земельні ділянки для колективного садівництва складаються із земель загального користування, що перебувають у колективній власності кооперативу, та із земель, що перебувають у приватній власності членів кооперативу.

На ділянки, що передаються у власність кожному членові садівницького кооперативу, сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів за поданням відповідних кооперативів видається державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

Відповідно до статей 58, 59 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки позивач не надав доказів того, що спірна земельна ділянка АДРЕСА_1, належала на праві приватної власності спадкодавцеві на день відкриття спадщини, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання за спадкоємцем такого права в порядку спадкування за законом.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року, оскільки рішення законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко

В. І. Журавель В. М. Коротун

В. І. Крат