РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/457/18

провадження у справі № 2/0285/496/18

27 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В. при секретарі судового засідання Музика Н.Ю.,

за участі: представника відповідача ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_1, представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошти в сумі 18538,87 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 03.11.2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №2059704, строком на 3 місяці. За цим договором ОСОБА_3 передала банку кошти в сумі 916 доларів США. Процентна ставка визначена у розмірі 10,5% річних. У подальшому позивач здійснювала поповнення вкладу в доларах США.

З 06 лютого 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію.

25 квітня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплачено позивачу кошти за вкладом в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в розмірі 65038 грн., що відповідає сумі вкладу з процентами в еквіваленті за курсом Національного банку України (далі НБУ), встановленим 05.02.2015 року 17,9998 гривень за 1 долар США.

Позивач вважає, що такий обмінний курс застосовано безпідставно, оскільки розрахунок має бути здійснено за курсом НБУ, встановленим на 06.02.2015 року в розмірі 23,1306 грн. за 1 долар США. Внаслідок застосування заниженого курсу позивач недоотримала кошти в сумі 18538,87 грн.

У якості правових підстав своїх вимог, позивач посилалась на умови договору від 03.11.2014 року, норми Цивільного кодексу України щодо правовідносин банківського вкладу, а також норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо права на відшкодування, яке здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач в судове засідання не зявилась. У відповіді на відзив від 06.04.2018 року просила провести розгляд справи за її відсутності (а.с. 96)

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважає його необґрунтованим. Посилався на те, що ПАТ «КБ «Надра» перебуває у стані ліквідації, всі його зобовязання перед вкладниками вважаються погашеними, а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у відповідності до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено виплату компенсації вкладу ОСОБА_3 Крім того, зазначив, що ПАТ «КБ «Надра» та Фонд є різними юридичними особами, які самостійно несуть відповідальність за своїми цивільно-правовими зобовязаннями.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року по даній справі закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки такий спір є публічно-правовим, що підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Розглянувши справу в межах позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «КБ «Надра», суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

03.11.2014 року між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №2059704, за яким ОСОБА_3 передала банку кошти в сумі 916 доларів США строком на 3 місяці. Процентна ставка визначена у розмірі 10,5% річних. (а.с 10)

На підставі постанови Правління НБУ від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, на здійснення якої призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с. 69)

25 квітня 2015 року позивачу виплачено кошти за вкладом в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 65038 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 5) та визнано відповідачами в судовому засіданні.

З метою збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Надра», запобігання втраті майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись ч. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23.04.2015 року № 85 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_4 до 05 червня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_4 строком на 1 рік з 05 червня 2015 року до 04 червня 2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.11.2016 року № 2342 продовжено строки процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 03.06.2020 включно.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є спеціальним у спорах щодо виконання банком, у якому введено тимчасову адміністрацію чи розпочато процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед вкладниками (кредиторами).

Відповідно до статті 3 цього Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною пятою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 зазначеного Закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника і не породжують прав та обовязків для банку.

Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду

Наведене свідчить, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, не є спором у звязку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

З цих підстав у даній справі ухвалою суду від 27.04.2018 року закрито провадження у частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд визнає обґрунтованими посилання відповідачів на те, що ПАТ «КБ «Надра» та Фонд є різними юридичними особами, які самостійно несуть відповідальність за своїми цивільно-правовими зобовязаннями.

Предметом спору в даній справі є обовязок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату на користь позивача у певному розмірі. При цьому Фонд не є стороною договору банківського вкладу, а виконує лише функцію з виплати компенсації, визначеної Законом (ч. 2 ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Той факт, що Фонд та його посадові особи (уповноважені) здійснюють функції адміністратора банку, не створює безпосередньо для самого Фонду, як юридичної особи, цивільно-правових наслідків правонаступництва.

Враховуючи, що з початком процедури ліквідації банку його зобовязання перед вкладниками припинено, а вимога позивача стосується виплати, здійснення якої належить до компетенції виключно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, слід дійти висновку, що ПАТ «КБ «Надра» не є належним відповідачем. Позивачем обрано неналежний засіб захисту своїх прав.

Посилання позивача на те, що предметом спору є захист прав споживача, суд визнає безпідставним, оскільки, як зазначено вище, правовідносини між вкладником та Фондом мають публічно-правову природу, що не підпадає під сферу регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Позовна вимога про стягнення коштів з ПАТ «КБ «Надра» «в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» викладена некоректно, оскільки Фонд при здійсненні управління процедурою ліквідації не набуває цивільних прав та обовязків банку, як юридичної особи.

За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення коштів гарантованого відшкодування банківського вкладу не підлягають задоволенню, як такі, що заявлені до неналежного відповідача.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

При вирішенні даної справи суд вважає за необхідне врахувати висновки ЄСПЛ, викладені у рішенні від 10.02.2010 року по справі «Серявін та інші проти України».

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Ухвалюючи рішення у справі за позовом ОСОБА_3, суд вважає за необхідне обмежитись аналізом правовідносин, що склались між сторонами внаслідок запровадження процедури ліквідації банку.

Доводи позивача щодо правових підстав застосування офіційного обмінного курсу НБУ, використаного під час здійснення виплати гарантованого відшкодування, суд не оцінює, оскільки така виплата здійснювалась Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, як субєктом владних повноважень. Правова оцінка дій такого субєкта може бути надана судом лише за наслідком розгляду адміністративного позову в порядку адміністративного судочинства.

У даній справі суд вважає неможливим застосування правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2017 року по справі №285/1886/15-ц, на який посилається позивач як приклад вирішення аналогічного спору, оскільки зазначений правовий висновок стосується застосування судами положення статей 26, 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Питання підсудності справи Верховним Судом України не розглядалось.

На теперішній час набрала законної сили постанова Верховного Суду від 20.04.2018 року по справі №820/11591/15, у якій викладено правовий висновок, що визнає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб субєктом владних повноважень, вимоги до якого належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 95, 259, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання повного тексту.

Інформація про сторони:

-Позивач ОСОБА_3, РНОКПП-, адреса: вул. Житомирська, б. 53, кв. 21, м. Новоград-Волинський, Житомирська область;

- Відповідач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», , адреса - вул. Січових Стрільців, б. 15, м. Київ.

Повний текст рішення складено 04.05.2018 року.

Суддя А.В. Помогаєв