24.04.2018 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/957/18
Провадження № 4-с/644/13/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Глібко О.В., за участю секретаря- Шпиця Л.В., розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області , боржник ОСОБА_2, -

Встановив:

14.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Індустріального та Немишлянського районів м. Харкова Харківського міського управління юстиції.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року у справі № 644/8808/15-ц (провадження № 2/644/2550/15) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року по цивільній справі № 644/8808/15-ц було скасовано та ухвалено нове, в якому вирішено, зокрема:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 000 доларів США;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 926

(девятсот двадцять шість) грн. 77 коп. (фотокопія рішення апеляційного Харківської області від 12 січня 2016 року додається).

На виконання цього рішення, 17 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова ОСОБА_1 були видані виконавчі листи, які 16 вересня 2016 року в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19 від 02 червня 2016 року (далі - Закон) були подані стягувачем через канцелярію Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області (до перейменування - Орджонікідзевський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області) із заявами про відкриття за ними виконавчих проваджень.

Таким чином, постанови про відкриття виконавчих проваджень державний виконавець повинен був винести не пізніше, ніж 19 вересня 2016 року.

Як вказує ОСОБА_1, станом на час звернення до суду із скаргою він не отримав жодної інформації з приводу відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду. Вказує, що невиконання державними виконавцями Міжрайонного ВДВЄ по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області рішення суду є триваючим (продовжуваним) порушенням виконавцями однієї з основних засад виконавчого провадження щодо розумності строків, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону. Стягувач переконаний, що бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області є нічим іншим, як безпідставним затриманням виконання судового рішення. Тому просить суд :

- Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (девятсот двадцять шість) грн. 77 коп., щодо невнесення та не направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень стягувачу.

- Зобовязати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (дев'ятсот двадцять шість) грн. 77 коп., винести постанови про відкриття виконавчих проваджень за поданими виконавчими листами та направити їх стягувачу.

- Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (девятсот двадцять шість) грн. 77 коп. щодо невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 644/8808/15-ц протягом розумного строку.

- Зобовязати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (девятсот двадцять шість) грн. 77 коп., невідкладно фактично виконати рішення апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі 644/8808/15-ц.

- Винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008(сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926 (дев'ятсот двадцять шість) грн. 77 коп. в ЄРДР та подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України.

- Стягнути з Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер-) понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 956 грн. 80 коп.

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її не обґрунтованість. Вказав, що із скаргою не згодний та просив відмовити у ії задоволенні в повному обсязі з наступних підстав.

На виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче, провадження № 52406379 з виконання виконавчого листа № 644/8808/15-ц виданого 17.08.2016 року Апеляційним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 47008 грн. 73 коп., що станом на 12.01.2016 року є сумою эквівалентною 2000 дол. США. З матеріалів виконавчого провадження № 52406379 встановлено, що 16.09.2016 року за вх.№ 6479 до відділу надійшла заява стягувача від 16.06.2016 року разом з виконавчим листом № 644/8808/15-ц виданого 17.08.2016 рок Апеляційним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 47008 грн. 73 коп., що станом на 12.01.2016 року є сумою еквівалентною 2000 дол. США. 29.09.2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Згідно до відповіді БД «НАІС» щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником встановлено, що у боржника відсутнє право власності на транспортні засоби.

Згідно до акту державного виконавця від 18.10.2017 року при виході за адресою проживання боржника, яка зазначена у виконавчому документі дверей до квартири ніхто не відчинив. При повторних стуках у двері та дзвінок також ніхто не відчинив. 18.10.2017 року державним виконавцем виконавцем направлено виклик боржникові зявитися на прийом до державного виконавця. Згідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що за боржником права власності на обєкти нерухомого майна не зареєстровано. Згідно до запиту Міністерства юстиції України щодо реєстрації фізичних осіб підприємців встановлено, що за боржником не зареєстровано Фізична особа- підприємець.

Згідно до відповіді № НОМЕР_1 від 06.11.2017 року Пенсійного фонду України, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи встановлено, що за боржником інформацію не знайдено. Згідно відповіді № НОМЕР_2 від 06.11.2017 року Пенсійного фонду України, про осіб-боржників, які отримують пенсії встановлено, що боржник пенсію не отримує. Згідно відповіді № НОМЕР_3 від 07.11.2017 року Державної фіскальної служби України, про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб інформації стосовно боржника не знайдено. Згідно відповіді № НОМЕР_4 від 07.11.2017 року Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями інформації стосовно боржника не знайдено. 21.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №55862220. 21.02.2018 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Згідно акту державного виконавця від 22.02.2018 року встановлено, що при повторному виході за адресою проживання боржника, яка зазначена у виконавчому документі дверей до квартири ніхто не відчинив. При повторних викликах та стуках у двері ніхто не відреагував.

Також, на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 52406558 з виконання виконавчого листа № 644/8808/15-ц виданого 17.08.2016 року Апеляційним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 грн. 77 коп. Згідно матеріалів виконавчого провадження № 52406558 встановлено, що 16.09.2016 року за вх. № 6478 до відділу надійшла заява стягувана від 16.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим документом № 644/8808/15-ц виданого 17.08.2016 року Апеляційним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 грн. 77 коп. 29.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з вищевикладеного представник міжрайонного відділу державної виконавчої служби вважає, що державним виконавцем вживалось вичерпний перелік дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, вислухав пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 55 Конституції України норми якої є нормами прямої дії, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції України, ч. 1ст.18 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів ст. 447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

16.09.2016 року до відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області надано заяву про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Апеляційним судом Харківської області за №644/8808/15-ц від 17.08.2016 про стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926,77 грн. Крім того, в цей же день, а саме 16.09.2016 року ОСОБА_1 надана заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №644/8808/15-ц від 17.08.2016 року виданого Апеляційним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь заявника 47008,73 грн., що станом на 12.01.2016 року є сумою еквівалентною 2000 доларів США (а.с.52, 73). Вказані заяви прийняті виконавчою службою за вхідними № 6478 від 16.09.2016 року та №6479 від 16.09.2016 року.

Державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження», 29.09.2016 року було відкрито два виконавчих провадження по виконавчому листу №644/8808/15-ц за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу ВП №52406379 та ВП№52406558 (а.с.54, 75).

Станом на час розгляду скарги суду було надано на огляд вказані виконавчі провадження, та встановлено, що постановою судового виконавця ОСОБА_7 від 21.02.2018 року виконавчі провадження ВП №52406379 та ВП №52406558 обєднані в зведене виконавче провадження за номером ЗВП за АСВП 55862220 ( а.с. 67).

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час відкриття вищевказаного виконавчого провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як вказав в своїх запереченнях представник виконавчої служби судовим виконавцем не було порушено вимог законодавства, та ОСОБА_8 повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином, про що свідчать копії супровідних листі від 29.09.2016 року вих. №19282 та вих. №19281.

При цьому, оглянувши в судовому засіданні журнал вихідної кореспонденції Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області за 2016 рік, встановлено, що запис під №19282 містить відправлення кореспонденції на імя ОСОБА_5 (а.с 47-48). Підтвердження відправлення на імя ОСОБА_1 відсутні. Зворотні поштові повідомлення матеріали виконавчого провадження ЗВП за АСВП 55862220 не містять.

Отже, відомостей щодо надсилання державним виконавцем Ємельяновою С.В., на адресу ОСОБА_3 постанов про відкриття виконавчих провадженнь від 29.09.2015 року ВП №52406379 та ВП № 52406558, суду не надано.

Таким чином, на час подання скарги ОСОБА_1 (на 14.02.2018 року), постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року на його адресу надіслана не була.

А відтак, державним виконавцем Ємельяновою С.В. , в провадженні якої перебували на той час матеріали виконавчого провадження, були порушені вимоги ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим законом випадках.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищенаведеного, суд визнає неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (девятсот двадцять шість) грн. 77 коп., щодо не направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень стягувачу. Також вважає за необхідне зобовязати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області надіслати на адресу стягувача ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року ВП №52406379 та ВП№52406558. При цьому, суд відмовляє ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльності державних виконавців, щодо невинесення постанов про відкриття виконавчих проваджень та зобовязання винести такі постанови, т.я. дані посилання скаржника спростовується матеріалами виконавчого провадження і наявністю відповідних постанов від 29.09.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В своїй скарзі ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 року у справі №644/8808/15-ц протягом розумного строку. Станом на час розгляду вказаної скарги встановлено, що судовим виконавцем були відкриті вказані провадження ще в 2016 році, проводиться робота, щодо стягнення вказаних сум, на час розгляду скарги, вже за зведеним виконавчим провадженням. За цей час, судовими виконавцями було здійснено виходи за місцем проживання боржника 18.10.2017 року, здійснено виклик боржника за місцем його проживання, направлено запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, та отримано відповідні відповіді на запити, прийнято постанову про арешт майна боржника від 21.02.2018 року, витребувано інформацію із державного реєстру речових прав та нерухомого майна, тощо (а.с. 55-71).

Отже, суд не вбачає підстав, для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльності щодо невиконання рішення протягом розумного строку.

Що ж до вимог про зобовязання державних виконавців невідкладно фактично виконати рішення апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 року, то суд не є органом, який може втручатися в функціональні обовязки державних виконавців, а також здійснювати функції впливу на останніх з приводу невідкладного фактичного виконання будь якого судового рішення. В звязку із чим суд відмовляє в задоволенні даної вимоги скаржнику ОСОБА_1

Також, в своїй скарзі ОСОБА_1 просить суд винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008(сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926 (дев'ятсот двадцять шість) грн. 77 коп. в ЄРДР та подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України. Обґрунтовує дану вимогу тим, що відповідно до ч. 2 ст. 18 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вказує ОСОБА_1 у скарзі, про те саме йдеться, власне, і в Конституції України, відповідно до ст. ст. 129, 129-1 якої, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Обовязковість виконання рішення суду гарантується державою - у тому числі встановленням відповідальності за його невиконання.

Кримінальна відповідальність за невиконання судових рішень передбачена у ст. 382 Кримінального кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

ОСОБА_1 у скарзі вказує, що невиконання державними виконавцями рішення апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 644/8808/15-ц, як раз, і є злочином проти правосуддя, передбаченим ст. 382 Кримінального кодексу України «Невиконання судового рішення». Особлива небезпека злочинів, що посягають на відносини щодо забезпечення належного виконання судових рішень, полягає у виникненні обґрунтованої недовіри суспільства до дієвості судової системи України, у підриві авторитету правосуддя і в посиленні у зв'язку з цим привабливості для пересічних громадян позасудового вирішення цивільних спорів та позапроцесуального захисту від протиправних посягань кримінального характеру (в негативному сенсі цих слів). Відволікаючись від соціальних наслідків допущення вчинення злочинів проти правосуддя і невжиття правоохоронними органами проти них жодних заходів, необхідно відзначити посилення криміналізації суспільства у зв'язку з виникненням у осіб, винних у таких злочинах, відчуття безкарності за їх вчинення. Насамкінець, неможна оминути й той факт, що злочинні дії державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області грубо порушують конституційні права та законні інтереси ОСОБА_9, в тому числі передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тому, ОСОБА_1 вважає за необхідне та воліє оскаржити цю незаконну бездіяльність державних виконавців у судовому порядку.

Аналізуючи викладене, суд відмовляє ОСОБА_1 в цій частині вимог виходячи із наступного.

Вказану скаргу ОСОБА_1 суд задовольняє частково, при цьому, в частині невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 12.01.2016 року суд відмовляє ОСОБА_1 Крім того, суд звертає увагу на те, що, винесення окремої ухвали є правом суду, а не обовязком. Більш того, ОСОБА_1, не позбавлений права та можливості самостійно звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення, на його погляд, злочину з боку державних виконавців. Посилання на те, що ОСОБА_1 не є спеціалістом в галузі права та не може захистити свої права та законні інтереси не позбавляє останнього можливості на звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинений злочин особисто, як фізичній особі. Однак останній вказує, що саме його правова не обізнаність і змусила ОСОБА_1 укласти угоду з представниками ТОВ «Харківський центр правової допомоги», які також не позбавлені можливості надати допомогу ОСОБА_1 та скласти останньому заяву про вчинений злочин.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВССУ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах від 07.02.2014 № 6 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 03.06.2016) судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 388 ЦПК). Розподіл таких судових витрат здійснюється судом незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскільки відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги , покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України встановлені види судових витрат.

1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вказує в скарзі скарги ОСОБА_1 він вирішив скористатися своїм невідємним правом та звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги» для отримання кваліфікованої правової допомоги зі складення скарги на незаконну бездіяльність державних виконавців до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. До матеріалів справи додані: договір про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Харківським центром правової допомоги» та ОСОБА_1; калькуляція рахунок на суму 5956 грн. 80 коп. , сума якої складається із ознайомлення з первісним матеріалом, та складання тексту скарги; наказ №01-14/02-18 ТОВ «Харківський центр правової допомоги» про доручення ОСОБА_10 скласти скаргу у Орджонікідзевський районний суд м. Харкова; диплом спеціаліста; акт приймання передачі наданих послуг з правової допомоги від 14.02.2018 року; квитанція до прибуткового касового ордеру №01-14/02-18 від 14.02.2018 року, якою прийнято від ОСОБА_1 5956 грн. 80 коп. (а.с.16-22).

Таким чином, суд, задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1, стягує з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області судові витрати в сумі 5056 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 133, 259, 353, 447-451, 452 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентною 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (девятсот двадцять шість) грн. 77 коп., щодо не направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень стягувачу.

Зобовязати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП за АСВП №55862220 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 47 008 (сорок сім тисяч вісім) грн. 73 коп., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентною 2 000 доларів США та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 926 (дев'ятсот двадцять шість) грн. 77 коп., направити на адресу стягувача копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року ВП №52406558 та ВП №52406379 .

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5056 (пять тисяч пятдесят шість)грн. 80 коп.

У задоволені іншої частини скарги - відмовити.

Повний текст ухвали складений 27.04.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи через суд першої інстанції.

Суддя: