Провадження №4-с/760/75/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Ніни Михайлівни, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 22.09.2017 р. звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Н.М. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 30.05.2017 р. по виконавчому провадженню №52387080 та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Н.М. від 30.05.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувану по виконавчому провадженню №52387080.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначив, що 15.07.2015 р. Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по цивільній справі №760/1097/15-ц за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення судового збору у розмірі 1827,00 грн.

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Святошинським ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52387080.

11.09.2017 р. АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.05.2017 р. по виконавчому провадженню №52387080, яка винесена головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Скуржинською Н.М.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувану зазначено п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Заявник вважає, що головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинською Н.М. по виконавчому провадженню №52387080 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з порушенням норм матеріального права та має бути скасованою.

Представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Державний виконавець та заінтересована особа у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено, що у провадженні Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходиться виконавче провадження номер за ЄДРВП: 52387080 за виконавчими листами №760/1097/15-ц від 15.07.2015 р., виданим Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 1827,00 грн.

15.07.2015 р. Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №760/1097/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

19.09.2016 р. АТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №760/1097/15-ц, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 15.07.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 1827,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Святошинським ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Скуржинської Н. М. від 30.09.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП №52387080 з примусового виконання виконавчого листа №760/1097/15-ц, виданого 15.07.2015 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 1827,00 грн.

30.05.2017 р. головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Скуржинською Н.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеву по виконавчому провадженню №52387080 з примусового виконання виконавчого листа №760/1097/15-ц, виданого 15.07.2015 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 1827,00 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому, виконавцем не було вжито заходів щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинською Н.М. не було вчинено усіх необхідних дій, визначених Законом для примусового виконання рішення суду, що потягло за собою передчасний висновок про необхідність винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога заявника про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Н.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.05.2017 року, винесену у виконавчому провадженні №52387080 по виконанню виконавчого листа №760/1097/15-ц, виданого 15.07.2015 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 1827,00 грн., підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги викладене, а також принцип обов'язковості виконання рішень, встановлений ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є безпідставною і передчасною, а дії державного виконавця неправомірними, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. ст.ст. 3, 57, 58, 60, 208 - 210, 218, 223, 347-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Ніни Михайлівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Ніни Михайлівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52387080 від 30.05.2017 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скуржинської Ніни Михайлівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.05.2017 року, винесену у виконавчому провадженні №52387080 по виконанню виконавчого листа №760/1097/15-ц, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 15.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.І. Кушнір