Ухвала

19 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 753/1468/16

провадження № 61-15770св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва у складі головуючого судді Музичко С. Г. від 07 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 25 січня 2016 року звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») про захист прав споживачів та визнання окремого положення договору несправедливим.

Заява обґрунтовувалася тим, що 05 квітня 2005 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», укладено кредитний договір № 28.3/І-005.05.1, за яким позивач отримав кредит у сумі 36 000, 00 доларів США з відсотковою ставкою 15, 7% річних. Згідно з пунктом 4.7 цього договору визначено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язується сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у пункті 1.4 цього договору, від суми простроченого платежу. Між сторонами 21 травня 2007 року укладено договір № 2 про внесення змін до кредитного договору, за умовами якого первинний договір викладено в новій редакції. У пункті 4.5 нової редакції кредитного договору визначено, що за порушення строків повернення кредитів та/або сплати процентів за користування кредитами, позичальник має сплачувати банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки, яка вказана в пункті 1.3 цього договору. На переконання позивача, згадані договори містять в собі несправедливі умови та порушують статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив визнати несправедливим пункт 4.5 договору № 2 про внесення змін до кредитного договору від 05 квітня 2005 року.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема сплати судового збору.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати зазначене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. На обґрунтування касаційної скарги посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Родовід Банк» про захист прав споживачів та визнання окремого положення договору несправедливим.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду 02 квітня 2018 року.

Справа надійшла до Верховного Суду та передана судді-доповідачу 11 квітня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою та четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне здійснити перевірку матеріалів справи та призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Верховний Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про захист прав споживачів та визнання окремого положення кредитного договору несправедливим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 жовтня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик