Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/796/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права ивласності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну частку (пай). Як на підставу позову зазначає про втрату оригіналу Сертифікату на земельну частку(пай), що є перешкодою у прийнятті спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності майна спадкодавцеві.

Позов мотивує тим, що 17.08.2007 року помер позивача батько гр. ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Борканюка, 56 в с. Велика Копаня.

Позивач прийняла спадщину за покійним батьком одноосібно, про що свідчать обставини справи, викладені у рішенні Виноградівського районного суду від 19.07.2016 року по справі № 299/1613/16-ц.

Крім того позивач зазначила, що на початку 2018 року було знайдено серед архівів документів ксерокопію Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127600, що видане на ім'я мого батька ОСОБА_3 головою Виноградівської РДА 28.09.2000 року на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА №388 від 21.07.2000 року і посвідчує його право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Копанське» розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 9048 грн.

На даний момент, оригінал Сертифікату на земельну частку втрачено.

Відповідно до відмови нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві.

Оголошення про втрату оригіналу Сертифікату опубліковано позивачем в газеті «Новини Виноградівщини».

Позивач та її представник у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Обстеживши матеріали справи, з врахуванням того, що відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні: 17.08.2007 року помер позивача батько, ОСОБА_3 (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Борканюка, 56 в с. Велика Копаня (а.с.6-12).

Позивач прийняла спадщину за покійним батьком одноосібно, про що свідчать обставини справи, викладені у рішенні Виноградівського районного суду від 19.07.2016 року по справі № 299/1613/16-ц.

Позивач зареєструвала на своє ім'я дане нерухоме майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру нерухомого майна (а.с.13-14).

Спадкодавцю належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127600, що видане на ім'я спадкодавця ОСОБА_3 головою Виноградівської РДА 28.09.2000 року на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА №388 від 21.07.2000 року і посвідчує його право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Копанське» розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 9048 грн.(а.с.16-17).

Оригінал Сертифікату на земельну частку втрачено.

Відповідно до відмови нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.18).

Оголошення про втрату оригіналу Сертифікату опубліковано позивачем в газеті «Новини Виноградівщини» від 24 березня 2018 року (а.с.19).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

З правової точки зору, паювання земель є юридичним фактом, що тягне за собою передачу кожному з членів сільськогосподарського підприємства, якому виділена земельна частка (пай), лише права розпорядження нею. Тому ні володіти земельною часткою (паєм), ні тим більше користуватися нею власник такої частки не може не тільки юридично, а й фізично. А отже він не може передати право користування часткою іншій особі, наприклад, на підставі договору оренди, оскільки ніхто не може передати іншій особі більше прав, ніж має сам. Це є аксіомою правового регулювання суспільних відносин.

Таким чином, сертифікат на право на земельну частку (пай) слід розглядати як правовстановлюючий документ, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм). Власник земельної частки (паю) і власник земельної ділянки наділені різним обсягом правомочностей: якщо останній наділений усіма правомочностями власника, то особа, яка має право на земельну частку (пай), лише однією з них. Отже, сертифікат на право на земельну частку (пай) не можна розглядати як правовстановлюючий документ, що посвідчує всі три правомочності власника земельної ділянки володіння, користування та розпорядження нею, а відтак у разі спадкування спадкодавець набуває право на земельну частку (пай).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до п.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК).

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, остання не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, який було втрачено, її право підлягає судовому захисту у обраний нею спосіб, передбачений законом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127600, виданим на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 21.07.2000 р. за №388 та зареєстрованого 28.09.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17178, розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Копанське», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 17 серпня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4