АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/204/18 Справа № 199/8420/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа гаражний кооператив «Віраж», про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу гаражу №21, що розташований в гаражному кооперативі «Віраж» по вул. Каруни, 16 у місті Дніпро. Юридична адреса місця розташування придбаного позивачем гаражу встановлена на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту на гараж, що виготовлений 13.02.2010 року комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. З моменту придбання та по серпень 2015 року позивач постійно користувався придбаним гаражем за його цільовим призначенням, проте, починаючи з серпня 2015 року, ОСОБА_4 почав вчиняти різного роду перешкоди в користування вказаним гаражем. Останній неодноразово не допускав позивача не лише до приміщення гаражу, але й на саму територію гаражного кооперативу, чинив різного роду спротив з метою не допустити його до приміщення гаражу. Зазначений спротив виражався у викликах представників приватного охоронного підприємства «Гуард», пошкодженні дверних засобів, зачинення дверей (замків), заміні замків та вчинення інших протиправних дій. За фактами протиправних дій відповідача позивачем неодноразово подавались заяви до правоохоронних органів з вимогою вжити відповідних заходів. Позивач неодноразово намагався довести відповідачу своє законне право на користування належним йому, позивачу, на праві приватної власності гаражем. При цьому відповідач будь-яким чином не довів свого права на користування чи розпорядження гаражем, належним позивачу, а також будь-яким чином не спростував право його на гараж №21 в гаражному кооперативі «Віраж». Тому позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належним позивачу на праві приватної власності гаражем №21, що розташований в гаражному кооперативі «Віраж» по вул. Каруни, №16 у місті Дніпрі шляхом зобов'язання не чинити перешкод у його використанні за цільовим призначенням та стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суд фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач є власником гаражу №21, що розташований в гаражному кооперативі «Віраж» по вул. Каруни, №16 у місті Дніпрі на підставі укладеного та нотаріально посвідченого 12 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, реєстраційний номер обєкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 (а.с. 7).

Місцевим судом також встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2006 року у справі №2-1235/06 встановлено факт права власності приватного науково-виробничого підприємства фірми «Алтей» на будівлі та споруди на території гаражного кооперативу Віраж по вул. Каруни, 16 у м. Дніпропетровську, а саме адміністративну будівлю літ. А1-1 загальною площею 505,8 кв.м., цех літ. Б-3 загальною площею 278,0 кв.м., цех та битовка літ. В1-1, В1-3 загальною площею 452,9 кв.м., зливну яму літ. Г, трансформаторний пункт літ Д, споруди №№1, 2, мостіння 1 (а.с. 44-46). Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили, що стверджується змістом матеріалів відповідної цивільної справи, що оглянута апеляційним судом.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11524863 від 14.08.2006 року, власником будівель та споруд на території Гаражного кооперативу Віраж за адресою вул. Каруни, 16 у м. Дніпро є приватне науково-виробниче підприємство фірма Алтей, реєстраційний номер обєкта 15711559 (а.с. 43).

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником приватного науково-виробничого підприємства фірма Алтей є ОСОБА_4 (а.с. 122-125).

З матеріалів справи також вбачається, що позивач неодноразово звертався до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з приводу конфлікту щодо користування вищевказаним нерухомим майном. Зокрема, листом зазначеного органу №44/14057 від 21.10.2015 року ОСОБА_2 повідомлено, що за фактом встановлення права власності на гараж під №21, який розташований на території гаражного кооперативу Віраж за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 16, між позивачем та гр. ОСОБА_4 виникли цивільно-правові відносини, які в компетенцію ОВС не входять, а розглядаються в суді шляхом подання позовної заяви (а.с. 15).

Також за фактами звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів, було розпочато кримінальне провадження 0003003, яке оглянуте в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Вирок у вказаному кримінальному провадженні відсутній, про підозру нікому не повідомлено, обвинувального акту до суду не подано.

Колегія приймає до уваги зміст письмових пояснень ОСОБА_4 від 12.10.2015 року, що були надані у кримінальному провадженні 0003003, де, зокрема, зазначено, що він, ОСОБА_4, як директор фірма «Алтей», був учасником конфлікту, що виник з приводу належного вказаній фірмі майна, яке розташоване на території гаражного кооперативу Віраж.

Крім того, кримінальне провадження 0003003 містить висновки дільничних інспекторів про закінчення перевірки матеріалів за зверненням ОСОБА_2 з приводу спору щодо користування гаражем у гаражному кооперативі «Віраж» по вул. Каруни, 16 у м. Дніпро (м. Дніпропетровську), а саме висновок від 07.09.2015 року за матеріалом ЖЄО №11693, висновок від 16.10.2015 року за матеріалом ЖЄО №14056, висновок від 16.10.2015 року за матеріалом ЖЄО №14057, де, зокрема, зазначено, що підстав для внесення відомостей в ЄРДР на встановлено; опитаний ОСОБА_4 пояснив, що на території гаражного кооперативу «Віраж» знаходиться офіс фірми «Алтей», керівником якої він являється, наприкінці вересня 2015 року він, ОСОБА_4, викликав працівників охорони «Гурд» у зв»язку з неправомірними діями невідомих йому осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши, що власником вищевказаних будівель та споруд на території Гаражного кооперативу Віраж по вул. Каруни, 16 у м. Дніпро є приватне науково-виробниче підприємство фірма Алтей, керівником якого є відповідач; приймаючи до уваги, що позивач є власником гаражу №21 у вказаному гаражному кооперативі; встановивши наявність спору з приводу користування майном, що знаходиться на території ГК «Віраж», - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що спір існує між власниками майна, що знаходиться в ГК «Віраж», тобто між фізичною особою позивачем ОСОБА_2 та Приватним науково-виробничим підприємством фірмою Алтей, яке і є належним відповідачем за позовом, що розглядається.

Колегія приймає до уваги доводи відповідача про те, що у спорі з позивачем він діє як керівник ПНВП фірми Алтей, що відповідає встановленим фактам та наведеним вище доказам.

Твердження апелянта про те, що відповідач, саме як фізична особа, чинить позивачу перешкоди у користуванні гаражем є недоведеними, доказів на підтвердження такої позиції не представлено, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (ч. 1 ст. 141 ЦПК України) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи зміст та підстави заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді