Справа № 357/3960/18
У Х В А Л А

25.04.2018 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно придбане за особисті кошти,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно придбане за особисті кошти, та просить суд визнати за нею право власності на кв.№212 по вул. Таращанська, 155 в м. Біла Церква Київської області.

Оглянувши позовну заяву та додатки до неї суд вказує на таке.

Подана заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Всі відомі позивачу відомості подана позовна заява не містить. В додатках до позовної заяви міститься договір купівлі-продажу квартири від 13 листопада 2006 року, де зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2, однак зазначені відомості позивачка не зазначає у позовній заяві.

З позовної заяви не можливо встановити чи проводились позивачем заходи досудового врегулювання спору, про що має бути зазначено в позовній заяві, як того вимагає п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивачки, що відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачка не підтверджує відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, чим не дотрималась вимог ч.5 ст.95 ЦПК України.

Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи, що суперечить п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Позивачка при зверненні до суду з вказаним позовом сплатила судовий збір у розмірі 2630,00 грн., як за вимогу майнового характеру.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на час звернення позивачки до суду. Зазначена позивачкою ціна позову визначена без посилання на докази такої вартості. Додана до позовної заяви копія договору купівлі-продажу спірної квартири від 13.11.2006 року не підтверджує дійсну вартість майна станом на дату звернення позивачки до суду з вказаним позовом, а п.2.1. вказаного Договору лише вказує на обумовлену сторонами ціну продажу зазначеної квартири.

Суд звертає увагу позивачки, що за змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у справах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. В даному випадку ОСОБА_1 слід було подати відповідні докази разом із поданою позовною заявою, чого зроблено не було.

Оскільки в матеріалах справи відсутній актуальний звіт про оцінку вартості спірного майна, то визначити точну ціну позову не вбачається можливим. Визначення ціни позову це обовязок, а не право позивачки, тому останній слід визначити ціну позову за правилами п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України та надати докази сплати судового збору у відповідному розмірі.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд звертає увагу ОСОБА_1, що способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст.16 ЦК України.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що з відповідачем по даній справі вона перебувала в шлюбі з 19 лютого 2005 року. Шлюб розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року. Позивачка визнає, що спірну квартиру було придбано під час шлюбу з відповідачем.

Правове регулювання права спільної сумісної власності подружжя визначено у Главі 8 сімейного кодексу України.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст.69 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Додана до матеріалів справи Угода №1 від 06 вересня 2016 року укладена між сторонами для вирішення питання розподілу обєктів власності, нотаріально не посвідчена.

Відповідно до ч.1,2 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позивачкою не додано до позовної заяви рішення суду яке набрало законної силу про визнання дійсною вказаної угоди, тому в силу наведених вимог закону вона є нікчемною.

У звязку з цим, оскільки спірна квартира придбана під час шлюбу, а дійсного договору про поділ майна з відповідачем позивачка не має, останній слід визначитись із способами захисту права, яке вона вважає порушеним.

Оскільки в силу п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, то суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на можливість вирішення спору шляхом звернення до суду із позовом про поділ майна подружжя.

Враховуючи виявлені недоліки позовної заяви, її слід залишити без руху з наданням позивачці строку для приведення позовної заяви у відповідність із вимогами закону, визначення ціни позову та сплатити судовий збір у необхідному розмірі. Крім того, позивачка має можливість визначитись із способом захисту порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.84, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно придбане за особисті кошти залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_3