АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/834/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів підряду
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні контрольне провадження цивільної справи № 638/17028/17 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сеул-Авто», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, треті особи: публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3, Головне управління держпродспоживслужби в Харківській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2017 року в складі судді Подус Г.С., -

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути в солідарному порядку з товариства з обмеженою відповідальністю «Сеул-Авто» (надалі ТОВ «Сеул-Авто») та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2.) на відшкодування збитків, понесених внаслідок оплати договору підряду 87224 грн., на відшкодування завданою знищенням належного їй транспортного засобу «NISSAN QASHQAI», державний номерний знак НОМЕР_1, матеріальної шкоди 334 055 грн., а також 100 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

20 листопада 2017 року ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт та заборонити ФОП ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати відчуження належних відповідачу квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. В обґрунтування скарги зазначив, що ринкова вартість належних відповідачу об'єктів нерухомості є співмірною з розміром заявлених позовних вимог, а відмова ФОП ОСОБА_5 відшкодовувати завдані ОСОБА_1 збитки у добровільному порядку свідчить про можливість вчинення ним інших дій для уникнення відповідальності, зокрема, відчуження належних йому квартир.

У поданих до суду запереченнях ОСОБА_6, який діяв в інтересах ТОВ «Сеул-Авто» та ФОП ОСОБА_2, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та визнати дії позивача зловживанням процесуальними правами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із відсутності передбачених процесуальним законом підстав для вжиття заходів забезпечення заявленого ОСОБА_1 позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за відповідачем, оскільки заявником не наведено доказів, які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про відшкодування шкоди.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про стягнення з ТОВ «Сеул-Авто» та ФОП ОСОБА_2 на відшкодування завданої їй шкоди 521 279 грн. 07 коп.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 23 листопада 2015 року.

Разом з тим, згідно з інформаційною довідкою з Дердавного реєству речових прав на нерухоме майно від 02 березня 2018 року власником квартири АДРЕСА_2 є не відповідач ОСОБА_2, а інша особа.

Отже, з урахуванням предмету заявленого ОСОБА_1 позову, колегія суддів дійшла висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження належного відповідачу нерухомого майна, може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1, підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_1, задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_1, про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 638/17028/17 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сеул-Авто», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2018 року

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова