Ухвала

27 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 759/3717/17-ц

провадження № 61-7052ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. від 19 лютого 2018 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено. Поновлено ОСОБА_1 В строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, та встановлено для виправлення вказаних недоліків строк до 15 березня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. від 10 квітня 2018 року у зв'язку з невиконання заявником у повному обсязі вимог ухвали від 19 лютого 2018 року та відсутністю підстав для звільнення його від сплати судового збору продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. від 24 квітня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року. Відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року. Цивільну справу № 759/3717/17-ц витребувано з Святошинського районного суду міста Києва.

10 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. у зв'язку з його незгодою з ухвалою Верховного Суду у складі цього судді від 10 квітня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. визнано необґрунтованою.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. передано судді Верховного Суду Стрільчуку В. А. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Із заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фаловської І. М. вбачається, що у ній викладено незгоду з вищенаведеною ухвалою цього судді від 10 квітня 2018 року, що не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Отже передбачені законом підстави для відводу судді відсутні. Тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Фаловської І. М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук