Справа № 383/865/17
Номер провадження 2/383/60/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Одінцової Н.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області, в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу № 383/865/17 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з даним позовом обґрунтувавши його тим, що 25.05.2015 року між сторонами було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5181816 відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер 00977ОС.

21.05.2016 року в м. Бобринець по вині відповідача ОСОБА_2, який керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер 00977ОС, відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер ВА 0378АХ під керуванням ОСОБА_3.

Власник пошкодженого в ДТП автомобіля ОСОБА_3 звернувся до позивача з заявою про виплату йому страхового відшкодування. Позивач свої зобов'язання передбачені законом виконав шляхом виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування в загальному розмірі 30214,25 грн. Оскільки шкода завдана з вини відповідача, який перебував у стані алкогольного спяніння тому просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 30214,25 грн. та витрати по сплаченому судовому збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснивши, що фотографування автомобіля відбувалось через місяць після ДТП коли проводився ремонт автомобіля. Подав відповідь на відзив згідно якого зазначив, що посилання відповідача на порушення Інструкції про проведення огляду пошкоджених транспортних засобів є безпідставним, оскільки вказана інструкція не має правової сили, а тому не є обовязковою для виконання страховими компаніями. Твердження відповідача, що автомобіль не ремонтувався ФОП ОСОБА_4 на думку позивача не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься акт виконаних робіт та розрахункові квитанції, що підтверджують факт оплати наданих послуг. Також вважає безпідставними твердження відповідача про те, що в акті огляду зафіксовано пошкодження, що не відносяться до ДТП за його участю, оскільки не підтверджені жодними доказами (а.с.165).

Відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що акт огляду транспортного засобу ОСОБА_3 складено з порушенням Інструкції про проведення огляду пошкоджених транспортних засобів, зокрема на ньому не стоїть відмітка чи проводилось фотографування під час огляду та не зафіксовано точний час огляду автомобіля. Окрім того, огляд автомобіля проводився 24.05.2017 року, а фото датовані 14.06.2016 року, що ставить під сумнів чи взагалі проводився огляд автомобіля. Також в акті огляду транспортного засобу зафіксовано ряд пошкоджень, які не могли бути отримані в результаті ДТП. Крім того вказав, що позивачем було невірно проведено розрахунок завданих збитків та незаконно здійснено страхове відшкодування, а відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля не проводилися на СТО ФОП ОСОБА_4 (а.с.121-127).

В судовому засіданні 16.03.2018 року відповідач позовні вимоги визнав частково на суму 15000 грн.

Заслухавши представника позивача та відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

25.05.2015 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2105, номерний знак 00977ОС, що підтверджується копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5181816 від 25.05.2015 року (а.с.12).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.06.2016 року у справі №383/462/16-п, яка набрала законної сили, встановлено, що 21.05.2016 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_2 в м. Бобринець по вул. Люксембург, керував транспортним засобом ВАЗ21053, д/н 7636ВЕ не дотримав безпечного інтервалу та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, котрий повертав праворуч з провулку Будівельного, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.1.2, 13.1 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13).

Крім цього, постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.06.2016 року у справі №383/461/16-п, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. У постанові зазначено, що 21.05.2016 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_2 в м. Бобринець по вул. Люксембург керував транспортним засобом ВАЗ 21053, д/н 7636ВЕ в стані алкогольного спяніння, після продуття алкотестера «Драгер» 6810 проба видихального повітря становила 0,85%, чим порушив п.2.9 ПДР України (а.с.201).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що приблизно у червні 2016 року, точної дати не памятає, до нього приїхав ОСОБА_3 який попросив пофарбувати його автомобіль, сказавши, що потрапив в ДТП під час якого автомобіль ОСОБА_2 вдарив його автомобіль. Він здійснив виконання певних робіт. Автомобіль був зеленого кольору, марки та моделі якого не памятає.

Згідно ремонтної калькуляції №2086.2283 від 22.06.2016 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 73567,80 грн. (а.с.24-27).

Відповідно до акту виконаних робіт від 11.07.2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4, загальна вартість ремонту автомобіля складає 30500 грн. (а.с.28).

На виконання зобовязань за договором страхування та на підставі заяви ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування від 11.07.2016 року (а.с.18) та страхових актів №ОЦ/173/000/16/0100 від 06.07.2016 року (а.с.29), №ОЦ/173/000/16/0105 від 18.07.2016 року (а.с.30), Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в загальному розмірі 30214,25 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №2574 від 06.07.2016 року (а.с.31) та №2601від 18.07.2016 року (а.с.32).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом статті 38 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. «а» 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як розяснено в п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону №1961-ІV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.

Зважаючи на те, що через порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер ВА 0378АХ ОСОБА_3 було завдано збитки, відповідач вчинив вказане ДТП в стані алкогольного спяніння, що підтверджується постановами суду у справі про адміністративне правопорушення, завдані внаслідок ДТП збитки ОСОБА_3 відшкодовані страховою компанією у повному обсязі, тому суд вважає, що у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Позивачем на адресу ОСОБА_2 було направлено претензію від 15.08.2017 року за вих. №РУ/0100/1 про відшкодування збитків в розмірі 30214, 25 грн. в порядку регресу, однак на час розгляду справи судом збитки у вказаному вище розмірі відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до змісту статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач частково заперечуючи проти позову зазначає, що позивачем було невірно проведено розрахунок завданих збитків та незаконно здійснено страхове відшкодування, а відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля не проводилися на СТО ФОП ОСОБА_4, а були здійснені ОСОБА_6.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Водночас, з наявного у матеріалах справи акту виконаних робіт (а.с.28) вбачається, що виконавцем послуг з ремонту автомобіля був ФОП ОСОБА_4, а виплата страхового відшкодування проведена страховиком відповідно до обсягу пошкоджень автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (деталей) транспортного засобу. Показання свідка ОСОБА_7 ацького О.В. суд оцінює критично та відхиляє, оскільки вони є неконкретними та суперечливими, так свідок не назвав дати проведення ремонту автомобіля, марку та модель автомобіля. Також вказаний свідок не був очевидцем події та фактично зі слів іншої особи йому відомо, що ушкодження транспортного засобу ОСОБА_3 повязані саме з даною подією.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» ґрунтується на вимогах закону, тому на її користь з відповідача в порядку регресу підлягають стягненню завдані збитки в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 30214,25 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 979, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30214 (тридцять тисяч двісті чотирнадцять) гривень 25 копійок на розрахунковий рахунок № 1901 в ПАТ «Альфа банк», Код , МФО 300346 та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», , юридична адреса: вулиця Кирилівська, будинок 40, місто Київ, поштовий індекс 04080.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серія ЕА № 041576, виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 09 лютого 1996 року, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс 27200.

Представник позивача: ОСОБА_1, довіреність від 05 вересня 2017 року № 2171.

Повне судове рішення складено 26.04.2018 року.

Суддя І.М. Адаменко