АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 752/4995/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/2235/2018

17 квітня 2018 року Апеляційний суд м.Києва у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Панченка М.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «CGM Czech a.s» - Комісарової Ксенії Андріївни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року (суддя Чередніченко Н.П.) в справі за позовом Акціонерного товариства «CGM Czech a.s» до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.08.2014 року, укладений між Акціонерним товариством «CGM Czech a.s» в особі представника ОСОБА_4, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_1, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 та повернути у власність позивачу квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року позовні вимоги Акціонерного товариства «CGM Czech a.s» до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спірний правочин є недійсним, оскільки вчинений особою, яка не мала на це відповідних повноважень. Позивачем доведено, що документи, які були надані нотаріусу для посвідчення договору купівлі-продажу квартири були підроблені, зокрема довіреність на ім'я ОСОБА_4, яка вчинена в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчена. Вказує, що наявні в матеріалах справи листи Чеської пошти, на які посилається суд першої інстанції, не підтверджують дійсність вказаної довіреності.

Також зазначає, що за спірним договором квартира була продана за ціною, яка є набагато нижчою, ніж ринкова, оцінка квартири не проводилася, документів від власника стосовно визначення ціни договору надано не було.

Крім цього, посилається на те, що судом при ухваленні рішення застосовано нормативно-правовий акт, який втратив чинність, а саме Порядок проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року №231.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що довіреність видана на ім'я ОСОБА_4 була вчинена від імені юридичної особи, в письмовій формі та засвідчена компетентними органами. На момент вчинення довіреності діяв Договір про правову допомогу між Україною та Чеською республікою в цивільних справах від 28.05.2001 року, який не передбачав її нотаріального посвідчення. Позивачем не було заявлено вимог про визнання цієї довіреності недійсною. При цьому, представником позивача під час розгляду справи у суді першої інстанції не заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для спростування дійсності підписів уповноважених осіб у вказаній довіреності, а надані представником позивача до суду висновки технічного та почеркознавчого дослідження не можуть вважатися належними доказами, оскільки виконані на замовлення позивача експертом свідоцтво якого недійсне.

Також зазначає, що для укладення спірного договору ОСОБА_4 було надано оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру.

Відповідачем на виконання умов договору купівлі-продажу було перераховано кошти на банківський рахунок позивача.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

В судове засідання третя особа не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.03.2009 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «Ставбі» укладено інвестиційний договір про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27, предметом якого в тому числі був об'єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_1

29.09.2011 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» укладено договір про внесення змін та доповнень до інвестиційного договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27, за умовами якого Акціонерне товариство «CGM Czech a.s.» набуло прав та обов'язків довірителя за інвестиційним договором про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27.

20.03.2013 року позивачем отримано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

23 серпня 2014 року між Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири). Об'єктом відчуження за вказаним договором є квартира АДРЕСА_1, 16 поверх, загальною площею 80,3 кв.м., що складається з двох житлових кімнат, жилою площею 37,3 кв.м. Сторони визначили ціну договору у розмірі 214 648,32 грн. (двісті чотирнадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень 32 копійки), оплата здійснюється на банківський рахунок продавця Акціонерного товариства «CGM Chech a.s.» відкритий у ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» № 3774/300012, код банку 300012. Розрахунок міг бути здійснений розстроченими платежами не пізніше 30.09.2014. Підставою для визначення вартості квартири, як зазначено у договорі, був лист від 07.05.2014 року за підписом директорів компанії про балансову вартість квартири. Договором передбачено, що на період здійснення усіх платежів за договором, квартира підлягала забороні відчуження. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Тетяною Павлівною, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_1. Вказаний договір став підставою для переходу права власності на квартиру до ОСОБА_2. 22 вересня 2014 сторонами Договору купівлі-продажу було укладено та посвідчено у Нотаріуса Договір про внесення змін до договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. 23.08.2014 за р.№ 635, яким сторони внесли зміни до п.2 Договору купівлі-продажу, та визначили нову ціну продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 215 750,04 грн. Додатковою угодою сторони підтвердили виконання зобов'язань з повної сплати суми договору, що засвідчується платіжним дорученням від 22 вересня 2014 року, платник ОСОБА_2, отримувач АТ «CGM Chech a.s.», рахунок отримувача № 3774 у ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», код банку (МФО) 300012, сума 215 750,04 грн., призначення платежу «Оплата за нерухоме майно відповідно до Договору про внесення змін до Договору купівлі продажу нерухомого майна (квартири) НОМЕР_1 від 23.08.2014, в т.ч. ПДВ, ОСОБА_2.». За заявою продавця знято заборону відчуження квартири. Додаткову угоду зареєстровано в реєстрі за № 702.

При посвідченні спірного договору нотаріусу було надано документи для перевірки повноважень на відчуження квартири та правовстановлюючі документи на майно, а саме оригінали свідоцтва на право власності серії НОМЕР_2, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Заіко І.В. 20.03.2013 року, індексний номер 1423624, витягу про державну реєстрацію права власності індексний номер № 1424016 від 20.03.2013р., технічного паспорту на квартиру виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації станом на 26.05.2011 року, довідки форми №3 з ОСББ «Комфортний дім», нотаріально засвідчену копію довіреності з перекладом та оригінал довіреності від 01.07.2014, з посвідчувальним написом легалізації № 14200-050-0517 та №14200-050-0515, згідно з книгою посвідчень поштового відділення Прага-411, яким засвідчено підписи заступника голови правління АТ «CGM Czech a.s.» ОСОБА_7 та голови правління АТ «CGM Czech a.s.» ОСОБА_12, чиї повноваження засвідчувалися витягом з торгового реєстру, що ведеться міським судом Праги, розділ В, вкладка 11890, видану АТ «CGM Czech a.s.» на ім'я ОСОБА_4.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України).

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності.

З матеріалів справи слідує, що при укладенні спірного договору АТ «CGM Czech a.s.» представляв ОСОБА_4 на підставі довіреності, підписаної 17 лютого 2014 року головою правління ОСОБА_12 та заступником голови правління ОСОБА_7, згідно якої ОСОБА_4 уповноважений представляти товариство в усіх установах, у тому числі в нотаріальних органах, які пов'язані з продажем квартир, які знаходяться у приватній власності товариства та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 включаючи одержання всіх необхідних і чинних нормативно-правових актів (запитуваних документів, які компанія потребує для подальшого здійснення правочину, що стосуються продажу кватир).

У вказаній довіреності перелічені повноваження, які надані повіреній особі, зокрема, укладення договорів купівлі-продажу або проектів договору купівлі-продажу, предметом яких буде продаж вищезазначених квартир, в комплексі або по частинах, або по окремих квартирах. Довіреність є дійсна з 19 лютого 2014 року до 30 червня 2014 року.

Довіреність містить посвідчувальні написи для легалізації Пор. № 14200-050-0047 та Пор. № 14200-050-0049, згідно з книгою посвідчень пошт. відділення: Прага-411, від 18 лютого 2014 року, що її власноручно підписали ОСОБА_7 та ОСОБА_12, що засвідчено підписом ОСОБА_8 та скріплено печаткою «ДП «Чеська пошта, 1847».

Згідно статті 18 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах , який ратифіковано Законом України N 2927-II від 10.01.2002, зі змінами від 14.09.2007 року, документи, складені або засвідчені компетентним органом однієї Договірної Сторони та підтверджені підписом уповноваженої особи й офіційною печаткою, є дійсними на території другої Договірної Сторони без подальшого засвідчення. Те ж саме стосується і засвідчення підпису громадянина, копій і перекладів документів, засвідчених компетентним органом. Документи, про які йдеться у пункті 1 цієї статті, мають однакову доказову силу на територіях обох Договірних Сторін.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлені законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивачем не було заявлено вимог про визнання недійсною довіреності, виданої на ім'я ОСОБА_4, головою правління та заступником голови правління товариства на продаж квартир 17 лютого 2014 року та посвідченої 19 лютого 2014 року, а тому правових підстав вважати її неправомірною суд першої інстанції не мав.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 надали пояснення, що вони не підписували довіреність на ім'я ОСОБА_4, не можуть бути достатньою підставою для визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивач не заявляв клопотання про призначення судової почеркознавчої або судової технічної експертизи на предмет спростування дійсності підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у вищезазначеній довіреності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу"судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Наданий позивачем висновок технічного та почеркознавчого дослідження №1-30/10 від 30.10.2017 року, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги.

Статтею 53 ЦПК України, редакція якої діяла на момент складення висновку технічного та почеркознавчого дослідження, визначено, що у якості експерта може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу» і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Таким чином, до висновку технічного та почеркознавчого дослідження №1-30/10 від 30.10.2017 року, експертом не надано документу на підтвердження своїх повноважень, а тому він не може бути належним доказом по справі.

У відповідності до листа, підписаного заступником голови правління АТ «CGM Czech a.s.» ОСОБА_7 та головою правління ОСОБА_12 17 лютого 2014 року, Компанія «CGM Czech a.s.» надає згоду ОСОБА_4 на продаж квартир за адресою: АДРЕСА_1

У вказаному листі також зазначаються рахунки у «Промінвестбанку» Україна у м. Києві, на які повинні бути переведені фінансові кошти за продаж окремих квартир.

Відповідно до заяви від 10.03.2017 року балансова вартість спірної квартири становить 2 473 305,50 Чеських Кронів.

Підписи ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у вищезазначених листах вказані особи не оспорювали.

Також для укладення спірного договору ОСОБА_4 був наданий оригінал Свідоцтва про право власності товариства на спірну квартиру, яке було передано повіреному головою правління та заступником голови правління товариства, що підтвердила представник позивача у апеляційному суді.

Підтвердженням надходження грошових коштів на рахунок також є подані у відповідь на Ухвалу про забезпечення доказів від 26.06.2017 року документи від ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», а саме виписка про рух коштів по рахунку № 3774/300012, що належав АТ «CGM Czech a.s.» за період з 22.09.2014 по дату закриття рахунку, з якої вбачається зарахування грошових коштів від ОСОБА_2, на належний позивачеві рахунок.

Аналіз вищезазначених документів, відсутність належного доказу про недійсність довіреності, виданої ОСОБА_4, свідчить про недоведеність позивачем своїх тверджень, що АТ «CGM Czech a.s.» не мало наміру відчужити спірну квартиру, не наділяло повіреного правом на відчуження квартири, що його дії не відповідали волевиявленню товариства.

Доводи апеляційної скарги, щодо нікчемності через підробленість довіреності на ім'я ОСОБА_4, не відповідає дійсній волі ОСОБА_7 та ОСОБА_12, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" недійсним може бути визнано лише укладений договір.

З матеріалів справи вбачається, що довіреність від 17 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_4 підписана від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_12, посвідчена у поштовому відділенні, є дійсною відповідно до Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах на території України, а отже підстав вважати її нікчемною не має.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що довіреність є підробленою, оскільки довідкою з Чеської пошти міста Праги від 19 січня 2017 року встановлено неправдивий штамп Чеської пошти та підпис ОСОБА_10, спростовано листом керівника ДП «Чеська пошта» від 29 травня 2017 року, згідно якого у попередньому листі на запит ОСОБА_11 було помилково зазначено, що підпис ОСОБА_10 і дата печатки про засвідчення не відповідають фактичним даним. Також повідомляється, що 18 лютого 2014 року було проведено засвідчення підписів вказаних осіб ОСОБА_12 та ОСОБА_7. Засвідчення підписів занесено в книгу засвідчень № 50 під порядковим номером 47 та 49. Засвідчення підписів провела працівниця пошти Прага 411 ОСОБА_10.

Лист керівника ДП «Чеська пошта» від 29 травня 2017 року не спростований наявними в матеріалах доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було досліджено факту неправильності визначення у спірному договорі ціни продажу квартири, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно пункту 2 договору про внесення змін до договору купівлі-продажу нерухомого май на (квартири) від 23.08.2014 року, ціна продажу нерухомого майна - квартири визначається сторонами у розмірі 215 750,04 грн., що становить 16 060 доларів США.

При цьому, суду не було надано доказів, що уповноважуючи ОСОБА_4 здійснювати пошук покупців на квартири, керівники товариства визначили ціну квартир, за яку необхідно здійснити продаж.

Посилання представника позивача на те, що спірна квартира була продана за ціну, яка є нижчою ринкової вартості квартири, оцінка вартості не проводилася, не свідчить про те, що продаж квартири повинен був здійснюватися у межах її ринкової вартості, продавець не зобов'язаний проводити оцінку вартості квартири при її продажі.

Посилання суду першої інстанції на нормативно-правовий акт, який втратив чинність, а саме Порядок проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року №231, є помилковим, проте це не призвело до неправильного вирішення даного спору.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 23.08.2014 року, укладений між Акціонерним товариством «CGM Czech a.s» в особі представника ОСОБА_4, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_1, є безпідставними, як наслідок не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та повернення майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «CGM Czech a.s» - Комісарової Ксенії Андріївни залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді