Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Леміш О.М,

при секретарі Химинець О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1С

представника позивача ОСОБА_2С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1С звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3С про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23 червня 2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, який вони заре єстрували у виконкомі Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис №10.

Під час шлюбу у подружжя народилося 4 дітей: ОСОБА_4 - 25.092007 року народження, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

За час шлюбу між подружжям не склалися нормальні подружні стосунки, виникли неприязні відносини, що призвело до сварок між подружжям. Відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до конфліктів в сім'ї, часто виникають сварки, що негативно впливає на розвиток дітей. Відповідач про сім'ю не дбає. Внаслідок зловживання спиртними напоями відповідачем крім словесних перепалок руйнує й меблі. Відповідач ніде не працює. Спільне подружнє життя вже тривалий час не триває.

Позивачка вже не бачить за можливе продовжувати спільне сімейне життя.

Таким чином вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивачки, неможливе.

Спільне господарство ними разом не ведеться і вона переїхала з трьома дітьми жити до сусіднього села. Одного сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 бабуся силоюутримує у себе, чим порушує її батьківські права. Позивачка немає можливості навіть спілку'ватися з сином. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає.

Спір між ними з приводу поділу спільного майна відсутній.

При таких умовах, враховуючи вищевикладене та керуючись положенням ст. 184 СК України, позивачка просить розірвати шлюб між сторонами та визначити місце проживання дітей з нею та розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. , тобто по 1000 (одній тисячі) гривень на одну дитину, так як відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними, більш того за наявності такої істотної обставини як отримання ним доходу від неофіційних джерел заробітку, з відповідача на її користь необхідно стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов з наведених у ньому мотивів підтримали та просили суд такий задовільнити.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання увідповідності до ч.ч. 6,7 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з'явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогамст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позицію позивача та її представника , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, 23 червня 2007 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3, який вони зареєстрували у виконкомі Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис №10.

Під час шлюбу у подружжя народилося 4 дітей: ОСОБА_4 - 25.092007 року народження, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не маює наміру та бажання зберегти шлюб .

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1С та ОСОБА_3С носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує,що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право незалежить від бажань іншого з подружжя.

Обгрунтованими є і вимоги позивача про визначення місця проживання дитини разом з нею.

Відповіднодо ч.1ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того,з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З матеріалів справи не вбачається наявність спору щодо визначення проживання їх спільних дітей.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3С матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання 4 неповнолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітніми дітьми та сама веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійне місце праці , має нерегулярний дохід.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, інших дітей чи осіб на утриманні не має , а тому суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в межах заявлених вимог, слід задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину окремо щомісячно і до їх повноліття.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст.12,76,81,141,259,263-265,268, 272 273, 352,354ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Розірвати шлюб між, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 23 червня 2007 року у виконкомі Великодобронської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис № 10.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити на проживання у матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі урозмірі 4000 гривень щомісяця по 1000 гривень на кожну дитину, починаючи стягуватиз 03.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704 гривні 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10М