Ухвала

27 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 639/3278/17

провадження № 61-19813ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Жилкомсервіс», яка підписана представником ШевченкоВікторією Романівною, на постанову апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Жилкомсервіс», виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до комунального підприємства «Жилкомсервіс», виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі 85 236,62 грн та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 40 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

12 березня 2018 року через засоби поштового зв'язку комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року. Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 639/3278/17 становить 90 236,62 грн (85 236,62 грн + 5 000,00 грн) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 639/3278/17 є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга комунального підприємства «Жилкомсервіс» подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Жилкомсервіс» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Жилкомсервіс», виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат