Справа № 758/5435/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Цукурової Д.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, 3-ті особи: Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, ЖБК «Транзистор», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, з яким вона перебувала у шлюбі. Перебуваючи у шлюбі вони побудували квартиру АДРЕСА_1. На підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради її покійний чоловік був членом «ЖБК «Транзистор», а тому він набув у власність дану кооперативну квартиру шляхом внесення пайового внеску.01.05.1989 року ми повністю платили пайовий внесок за квартиру. Позивач протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру, однак їй було відмовлено, мотивуючі це відсутністю документа, що підтверджує право власності на квартиру та його державній реєстрації. Тобто, померлий хоч і сплатив суму пайового внеску в повному обсязі, за життя не встиг зареєструвати своє право власності на квартиру у встановленому законодавством порядку. На підставі викладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 квартири як спільне майно набуте у шлюбі з спадкодавцем та 1/2 як спадкоємець за законом.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення про його задоволення з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів - Київської міської ради в судове засідання не з'явились. Про дату, ас та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники третьої особи житлово-будівельного кооперативу «Транзистор», в судове засідання не з'явились. Надали суду письмову заяву про слухання справи за їх відсутності.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов підтримали.

Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності незявившихся осіб.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.05.21972 року НОМЕР_2 (а.с. 21)

16.04.1974 року ОСОБА_4 на підставі ордера № 234058 отримав право на зайняття квартири АДРЕСА_2 (а.с.20).

Згідно довідки № 47 від 31 травня 2016 р. виданої ЖБК «Транзистор», ОСОБА_4 з 25.03.1974 р. був членом ЖБК «Транзистор» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 25.03.1974 р. за № 356.

Також, згідно цієї довідки 01.05.1989 р. у повному обсязі в розмірі 6 256, 51 руб. сплатив суму пайового внеску за квартиру (а.с.13).

Право власності на дане житлове приміщення спадкоємцем шляхом реєстрації в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, не оформлено, що підтверджується копією інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 18.05.2016 р. за № КВ-2016 № 16097 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зроблено відповідний актовий запис № 8821 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до ст. 384 Цивільного кодексу України, член житлово - будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Оскільки сума паєнакопичення виплачена повністю, то померлий ОСОБА_4 фактично був власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею - 33,6 кв.м.

Звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право власності на квартиру в порядку спадкування Державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори відмовила у видачі даного свідоцтва в зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на вищевказану квартиру та його державної реєстрації за спадкоємцем.

У зв'язку з тим, що відсутні право установчі документи на спадкову квартиру, я позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, а тому змушена звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді - визнання права.

В силу діючого законодавства, з урахуванням Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - п. 3.1., право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 17 Закону України «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набувала не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член ЖБК та члени його сім'ї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-138цс13 від 18 грудня 2013 року.

Також, положеннями статті 384 ЦК України визначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. .

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Разом з цим, оскільки пайові внески за вказану спірну квартиру були сплачені повністю за період перебування у шлюбі, то відповідно до ст. 22 КпШС (який діяв на момент правовідносин) майно нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КпШС України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Оскільки пайові внески на квартиру сплачені в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1, вона є об'єктом спільної сумісної власності, а отже 1/2 частина вказаної квартири є власністю позивача, як частина спільного сумісного майна, а 1/2 частина цієї квартири є спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №627/2016р, заведеної 04.10.2016р. Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою, діти померлого : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини на користь матері - позивача у справі. А тому за позивачем може бути визнано право власності на квартиру в цілому.

Таким чином, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що доводи, викладені в позові, обґрунтовані та доведені, в зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 321, 1218, 1261, 1276 ЦК України, ст.22, 24 КЗпШС, 4,5, 12,13, 76-81, 263-268, 354, 355 ЦПК України, п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р., суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифік.номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 62,1 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, як майно подружжя, набуте під час шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифік.номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 62,1 кв.м, житловою площею 33,6 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м. Києва

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Суддя Г. Б. Супрун