Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/1393/16 Головуючий у 1 інстанції: Вільямовська Н.О.
Провадження № 22-ц/778/1005/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Марганецька міська рада Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання приватизації та свідоцтва про право власності на житло частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, вимоги за яким протягом розгляду справи збільшила, до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_7, Марганецька міська рада Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання приватизації та свідоцтва про право власності на житло частково недійсним.

Остаточно просила визнати недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1 в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1, видане 13 квітня 2008 року виконавчим комітетом Енергодарської міської, ради в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; здійснити перерозподіл часток співвласників приватизованого житла шляхом визнання права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в рівних частках по 1/3 частці кожному.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції посилався на те, що оскільки в провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області знаходиться на розгляді цивільна справа №180/2355/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, є підстави для зупинення провадження у даній справі.

Колегія суддів з вказаним висновком не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду першої інстанції, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з'ясувати: як пов'язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду першої інстанції, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції не врахував зазначені положення закону уваги, не навів достатніх мотивів, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі №180/2355/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним виключає можливість розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_7, Марганецька міська рада Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання приватизації та свідоцтва про право власності на житло частково недійсним.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_5 на підтвердження перебування у провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області цивільної справи за його позовом надав світлокопію ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2017 року про відкриття провадження, яка не може бути прийнята в якості належного доказу, оскільки не завірена належним чином, крім того, з її тексту не є можливим встановити яке саме свідоцтво про право власності на житло оспорюється ОСОБА_5

Таким чином, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду питання.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року про зупиненні провадження у цій справі скасувати з направленням справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: