АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 2610/4237/2012

Апеляційне провадження 22-ц/796/107/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Іванченка М.М., Соколової В.В.

при секретарі: Борисенко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року, ухвалене під головуванням судді Голік Н.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у/н справи № 2610/4237/2012 № а/п 22-ц/796/107/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Голік Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
15.02.2012 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути солідарно з останніх на свою користь заборгованість за кредитним договором № 60 від 17.12.2007 року в розмірі 139 289, 77 грн, яка складається із: 98 591, 72 грн - заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції, 3 493, 65 грн - 3 % річних та 37 204, 40 грн пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість в розмірі 139 289, 77 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову до неї про солідарне стягнення заборгованості та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до неї. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, вонане була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, що позбавило її можливості подати заяву про застосування строків позовної давності. Суд не врахував, що строк на пред'явлення вимоги до поручителя сплив 07.04.2011 року, оскільки порушення умов кредитного договору щодо щомісячного погашення кредиту відбулося ще 07.12.2010 року. Банк же з позовом звернувся 14.02.2012 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для пред`явлення вимоги до поручителя, коли вже порука була припинена. Крім того, суд не врахував, що додатковою угодою до кредитного договору від 28.05.2008 року було збільшено обсяг основного зобов`язання шляхом збільшення відсоткової ставки за користування кредитом без згодипоручителя, а тому і з цих підстав порука була припинена.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Кредекс Фінанс» - П.В. Муха просить апеляційну скаргу відхилити, заочне рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи, причини своєї неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалив законне заочне рішення. Апеляційна скарга не містить інформації щодо предмета доказування, відсутній належний та допустимий доказ щодо погашення заборгованості по кредитному договору, а ні перед первісним кредитором, а ні перед новим кредитором. Будь - яких обґрунтувань чи заперечень щодо доводів апеляційної скарги про припинення поруки у відзиві не наведено.

ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подавала.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Судом першої інстанції встановлено, 17.12.2007 року між ВАТ «Кредобанк», який надалі перейменовано в ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 60, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 70 480 грн на придбання автомобіля, зі сплатою 16,49 % річних строком до 16.04.2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня між банком та ОСОБА_2, та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником умов кредитного договору.

ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 139 289,77 грн.

06.10.2010 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 60 від 17.12.2007 року до відповідачів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідачі в свою чергу порушили умови кредитного договору.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Стягуючи заборгованість у солідарному порядку суд виходив з того, що змін до кредитного договору без згоди поручителя внесено не було, за умовами договору тіло кредиту чи відсотки за користування кредитом не збільшено.

Разом з тим, за кредитним договором відсоткова ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 16,49 % річних (п.3.2 договору).

28.05.2008 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким п. 3.2 кредитного договору викладено у новій редакції та встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку 20 % річних.

26.02.2009 року між цими ж сторонами було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору.

Зазначені додаткові договори були додані до позовної заяви та знаходяться у матеріалах справи, проте суд у рішенні про ці додаткові договори не вказав та будь - яких обґрунтувань, з яких причин суд не бере до уваги договори про внесення змін до кредитного договору не навів.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначеної норми порука припиняється за дії двох умов:внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення суми кредиту, підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору будь - які зміни і доповнення до цього договору вносяться лише за згодою сторін, шляхом укладення додаткових договорів.

Відповідно до п. 4.3 договору поруки, який є трьохсторінним, всі зміни і доповнення до цього договору вносяться за взаємною згодою сторін і складаються в письмовій формі.

Відповідно до п. 2.6 договору поруки у випадку зменшення або збільшення процентної ставки за кредитним договором поручитель несе відповідальність з врахуванням цих змін.

Тобто, за умовами обох договорів, на час укладення договору поруки поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором у томі обсязі, який існував на час укладення договору. Подальші зміни, у тому числі і зміни щодо розміру процентної ставки, мали відбуватися за згодою сторін і складатися у письмовій формі.

Матеріали справи не містять доказів узгодження з поручителем у письмовій формі змін до кредитного договору, а саме збільшення процентної ставки з 16,49 % річних до 20 % річних.

Оскільки зміни до основного зобов'язання в частині збільшення процентної ставки призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та такі зміни відбулися без згоди поручителя, оформленої відповідно до п. 4.3 договору поруки, порука з дати зміни основного зобов`язання (28.05.2008 року) в силу положень ч. 1 ст. 559 ЦК України є припиненою.

Суд належним чином не проаналізував умови кредитного договору та договору поруки та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості з поручителя.

Відтак рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові до поручителя ОСОБА_3

В іншій частині рішення суду, в тому числі і щодо розміру заборгованості, не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року в частині задоволення позову до ОСОБА_3 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 02.05.2018 року.

Головуючий

Судді