Справа № 357/1769/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2000 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та на даний час сімя розпалася, через подружню зраду дружини, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просив розірвати шлюб.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позов.

Відповідач позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Встановлено, що 17.06.2000 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи.

Судом встановлено, що позивач не бажає спільно проживати з відповідачем, оскільки відсутні почуття, взаєморозуміння, мала місце подружня зрада з боку відповідача, з 14.01.2018 року сторони проживають окремо. Позивач зазначив, що збереження сімї неможливе і дане суперечить його інтересам.

Відповідач ствердила обставини справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння і взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач не ставить питання відшкодування судових витрат.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити - «Ковтун».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України, 10,19,130,258,263,264,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

зареєстрований 17.06.2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 415 - розірвати.

Прізвище відповідача залишити - «Ковтун».

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_5