Справа № 459/1108/18
Провадження № 2-н/459/88/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 р. суддя Червоноградського міського суду Львівської області Кріль М.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання непрацездатного сина, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2018 року заявниця звернулася до суду з даною заявою, в якій просить постановити судовий наказ, згідно якого стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, на час інвалідності.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів не відповідають вимогам встановленим ст. 161 ЦПК України, за якими може бути видано судовий наказ, то приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити. Разом з тим, в даному випадку, заявниця має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У видачі ОСОБА_1 судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання непрацездатного сина відмовити.

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення із такою самою заявою. У відповідності до ч.2 ст. 166 ЦПК України, заявниця має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя: М. Д. Кріль