Справа № 646/95/18
№ провадження 2/646/611/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.04.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання- Штефан А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.07.2006 р. в розмірі 16614,35 грн. та судові витрати в сумі 1600 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 14.07.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість 16614, 35 гривень, яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомила, відзив та клопотань про відкладення не надавала, у зв'язку з чим, з урахуванням згоди представника позивача, суд ухвалою суду від 19.04.2018 вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 14.07.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Відповідача щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість 16614, 35 грн., яка складається з наступного: 12253,99 грн.- відсотки за користування кредитом, 6628,78 грн. - пеня, 500,00 грн- шраф ( фіксована частина), 767,35 грн.- шраф ( процента складова).

Судом встановлено, що позивачем застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобовязання у вигляді нарахованої пені в розмірі 6628,78 грн.та штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 1267 гривні 35 копійок, проте суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача пені і штрафу за невиконання умов договору кредиту, не має виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту.

У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15).

З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів фіксованої частини (500 гривень 00 копійок) та процентної складової (767,35 гривень), разом 1 267 гривень 35 копійок, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов*язань.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 12253,99 грн. та нарахована пеня в сумі 6628,78 грн., а всього : 18882,77 грн., та враховуючи принцип диспозитивності, передбачений ст. 13 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сумма заборгованості, в межах заявлених позовних вимог, а саме: 16614, 35 грн.

Крім того, з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610,611,612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за кредитним договором б/н від 14.07.2006 року в загальній сумі 16614 (шістнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, судові витрати у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот гривень) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.А. Мицик