Справа №621/285/18
УХВАЛА

іменем України

13 квітня 2018 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Шахової В.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_2 на дії державного виконавця заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» заінтересована особа ОСОБА_2 звернулось зі скаргою на дії державного виконавця заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, в якій просить визнати дії головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження № 34916087 від 23.09.2015 неправомірними, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не направлення стягувачу копії наведеної постанови про закінчення виконавчого провадження, зобовязати скасувати наведену постанову про закінчення виконавчого провадження. Скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30.10.2008 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 622,84 долари США (що станом на 01.10.2008 р., згідно офіційного курсу НБУ становило 22 467,00 грн.). 25.02.2009. на виконання вказаного рішення суду по справі № 2-934/08 видано виконавчий лист. 18.02.2010 вказаний виконавчий лист було предявлено Банком до виконання до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області. 22.02.2010 за виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області. В рамках виконавчого провадження в результаті вжитих заходів примусового виконання рішення суду було реалізовано автомобіль, належний боржнику на праві власності. При цьому, всі надходження грошових коштів на погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-934, які надходять в гривні для погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, конвертуються в долари США за офіційним курсом НБУ гривні долару США на дату зарахування таких коштів. Так, після реалізації майна боржника ОСОБА_2 (заставного авто КІА KLARUS, реєстраційний номер НОМЕР_1) на виконання рішення, 21.08.2015. надійшли грошові кошти в розмірі 22 707,00 гривень, які були конвертовані AT «Ощадбанк» за офіційним курсом НБУ гривні до долару США (22,030769 гривень за 1 долар США) станом на 21.08.2015. Таким чином, на погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_2 було зараховано банком 1030,69 доларів США. Отже, внаслідок реалізації заставного авто залишок не стягнутої заборгованості за виконавчим листом станом на дату винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 23.09.2015 становив 3 292,15 доларів США. Крім того, в рамках виконавчого провадження № 34916087 державним виконавцем було направлено запит (№ 0437/137/214 від 05.02.2015.) щодо залишку боргу станом на січень 2015 року за кредитом ОСОБА_2 AT «Ощадбанк» згідно листа № 11/2-07-42 від 06.02.2015. було надано відповідь, що залишок заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2, станом на 30.01.2015 становить 4 322,84 долари США. що за офіційним курсом НБУ гривні до долару США становив 69847,66 гривень. Всупереч обставинам викладеним вище, 23.09.2015 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 34916087 на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час винесення постанови) у звязку з тим, що борг, виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій стягнуто та перераховано в повному обсязі. Вказане, на думку заявника свідчить про те, що державним виконавцем взагалі не аналізувалась наявна непогашена заборгованість боржника ОСОБА_2 та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження, з чого вбачається халатне ставлення до виконання своїх посадових обовязків, яке потягло грубе порушення прав стягувача.

Вказана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем безпідставно, а висновок державного виконавця про стягнення боргу за виконавчим документом є хибним та таким, що суперечить фактичним обставинам та матеріалам виконавчого провадження. Державний виконавець був повідомлений про залишок боргу ОСОБА_2 перед AT «Ощадбанк» та вбачав, що коштів отриманих від реалізації заставного майна не було достатньо для погашення боргу на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Заступник начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала та пояснила, що на виконанні у відділі з 19.02.2015 р. перебувало виконавче провадження (номер за ЄДРВП 34916087) з примусового виконання виконавчого листа №2-934 від 30.10.2008 р., виданого Зміївським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ХОУ АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1268 від 10.11.2016 р. в розмірі 4 622 долари США 84 центи, що відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ, станом на 01.10.2008 р. становить 22 467,00. 19.02.2010 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 22 707,00 грн.

Під час примусового виконання виконавчого документа було реалізовано майно боржника та стягнуто борг на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ХОУ АТ «Ощадбанк» в повному обсязі.

23.09.2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, зазначив, що саме у виконавчому документі визначено розмір заборгованості в гривні, відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України, станом на 01.10.2008 р., що становить 22 467,00 грн. Відповідно до заяви стягувача від 10.02.2010 р. вих.. №19-08/387 йде мова про відкриття виконавчого провадження про стягнення загальної суми боргу в розмірі 22 707,00 грн.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив на необґрунтованість поданої скарги та просив відмовити в її задоволенні. Крім того, просив справу розглянути без його участі.

Вислухавши пояснення представника скаржника та державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 10.11.2006 між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 1268, згідно якого ОСОБА_2 надано кредитні кошти в сумі 4200,00 доларів США. Згідно з указаним кредитним договором заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом підлягають поверненню у доларах США.

Відповідно до заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30.10.2008 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 622,84 долари США (що станом на 01.10.2008 р., згідно офіційного курсу НБУ становило 22 467,00 грн.), а також судовий збір в розмірі 210 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

25.02.2009 на виконання вказаного рішення суду по справі № 2-934/08 видано виконавчий лист, в якому відображена резолютивна частина заочного рішення суду від 30.10.2008.

18.02.2010 вказаний виконавчий лист було предявлено Банком до виконання до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області.

22.02.2010 за виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області.

Після реалізації майна Боржника ОСОБА_2 (заставного авто КІА, реєстраційний номер НОМЕР_1) на виконання виконавчого листа № 2-934/08 21.08.2015 надійшли грошові кошти в розмірі 22707,00 гривень, які були конвертовані АТ «Ощадбанк» за офіційним курсом НБУ гривні до долару США (22,030769 гривень за 1 долар США) станом на 21.08.2015. Таким чином, на погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_2 було зараховано банком 1030,69 доларів США.

В рамках виконавчого провадження № 34916087 державним виконавцем було направлено запит (№ 0437/137/214 від 05.02.2015.) щодо залишку боргу станом на січень 2015 року за кредитом ОСОБА_2

АТ «Ощадбанк» згідно листа № 11/2-07-42 від 06.02.2015. було надано відповідь, що залишок заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2, станом на 30.01.2015. становить 4322,84 долари США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долару США становив 69847,66 гривень.

23.09.2015 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 34916087 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час винесення постанови) у звязку з тим, що борг, виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій стягнуто та перераховано в повному обсязі.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, виданий судом виконавчий лист є документом, на підставі якого державна виконавча служба здійснює примусове виконання.

При цьому у статті 11 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У звязку із цим на нього покладається обовязок здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

Суд зазначає, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, виданим 25.02.2009 року Зміївським районним судом Харківської області на підставі рішення цього ж суду від 30.09.2008. За виконавчим листом виконанню підлягало рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Харківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 4 622,84 долари США, що станом на 01.10.2008 р., згідно офіційного курсу НБУ становило 22 467,00 грн., а також судового збору в розмірі 210 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобовязання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобовязання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при

обчисленні богу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, державний виконавець зобовязаний керуватися положеннями статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», за частиною третьою якої в разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення в боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобовязання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобовязанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобовязання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Таким чином, під час виконавчого провадження за цією справою виконання зобовязання за судовим рішенням у національній валюті, а не у валюті кредиту, без привязки до офіційного курсу валют НБУ зумовило невиконання судового рішення в повному обсязі, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги в цій частині та вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до стягувача від Зміївського районного ВДВС ГТУЮ в Харківській області не надходила постанова про закінчення виконавчого провадження № 34916087, що підтверджується актом перевірки вхідної кореспонденції філії стягувуча за період з 23.09.2015. по 24.07.2017.

Згідно ч.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент закінчення виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження не надсилалась стягувачу в триденний строк, скарга в цій частині також є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які викладені в письмових пояснення цих висновків суду не спростовують, у звязку з чим, є необґрунтованими та відхиляються судом в вищенаведених мотивів.

Керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (адреса: 61003, м. Харків, пл. Конституції, 22, ), заінтересована особа ОСОБА_2 (адреса: 63431, Харківська область, Зміївський район, с. Водяхівка, вул. Лугова, буд. № 15), на дії державного виконавця заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 (адреса: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, буд. 15, поверх 3) - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 34916087 від 23.09.2015 року.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо ненаправлення стягувачу АТ «Ощадбанк» копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 34916087 від 23.09.2015.

Зобовязати Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 34916087 від 23.09.2015. по примусовому виконанню виконавчого листа по справі № 2-934, виданого 30.10.2008 року Зміївським районним судом Харківської області щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 1268 від 10.11.2006 року у розмірі 4622,84

доларів США (що станом на 01.10.2008 становило 22 467,00 грн. згідно офіційного курсу НБУ), а також судових витрат в розмірі 240 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 18.04.2018.

Суддя