У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Бедьо В.І.

при секретарі - Пассер М.І.

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, накладених Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2007 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходилася дана цивільна справа.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 15.07.2010 року скасовано рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.11. 2008 року та ухвалено нове, яким позовм ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5077, 47 грн. майнової шкоди.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2007 року у даній справі в порядку забезпечення позову накладено арешт на належний ОСОБА_5 легковий автомобіль марки «Дейво», р.н.з. 788-79 РЕ.

11.01.2018 року до суду звернулася представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, накладених Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2007 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що в даній справі помилково накладено арешт на майно ОСОБА_1, яке належить останній на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ІКС № 18116, всупереч тому, що ОСОБА_1П, не була учасником справи, що призвело до порушення її прав.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявилися, причина неявки суду невідома.

Суд, заслухавши думку представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2В, вивчивши зміст поданого клопотання, дослідивши матеріали цивільної справи в межах заяви, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Разом з тим у відповідності до Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 03 червня 2016 року із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як бачається з матеріалів даної цивільної справи, заявник ОСОБА_1 не була стороною у даній справі і заходи забезпечення позову були вжиті судом відносно іншої особи боржника , а саме ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Разом з тим суд вважає за необхідне довести до відома заявника, що така має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 158, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, накладених Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2007 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського В.І. Бедьо

міськрайонного суду