Провадження № 2/752/2983/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

29.03.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комісійка" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов"язків, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2017 року ТОВ "Комісійка" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов"язків.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач знаходився у трудових відносинах з позивачем, оскільки працював на посаді продавця - консультанта магазину, у зв"язку з чим з ним був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність продавця - консультанта, як працівником, що займає посаду безпосередньо пов"язану зі збереженням матеріальних цінностей, згідно умов якого відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених йому цінностей від 06.09.2017 р. Згідно п. 4 договору у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.

На 08.09.2017 р. була проведена повна інвентаризація, в результаті якої уло виявлено недостачу товарних цінностей на загальну суму 121 224 грн. у кількості 193 одиниці.

Оскільки своїми діями відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду, ТОВ "Комісійка" просить стягнути з ОСОБА_1 121 224 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 07 вересня 2017 року був працевлаштований у позивача на посаді продавця - консультанта.

Відповідно до ст. 135-2 КЗпП України 06 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комісійка" та ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, як з працівником, що займає посаду безпосередньо пов"язану зі збереженням матеріальних цінностей, за умовами якого відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених йому цінностей.

Згідно п. 4 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.

08.09.2017 р. під час інвентаризації було виявлено недостачу товарно - матеріальних цінностей. Згідно службової записки дійсна вартість матеріальної шкоди, завданої підприємству, становить 121 224 грн. (а.с. 13)

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

У п. 3 ч. 1 ст. ст. 134 КЗпП України визначено, що шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

Пунктом 4 ч. 1 ст. 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

ОСОБА_1 у письмовому вигляді визнав факт заволодіння мобільним теефоном, вартістю 4 800 грн., зобов"язувався повернути грошові кошти, проте не виконав взяті на себе зобов"язання. На підтвердження цих доводів позивач надав суду відповідну заяву ОСОБА_1 на ім'я директора ТОВ "Комісійка". (а.с. 8).

З позовної заяви та наданих суду доказів вбачається, ОСОБА_1 спричинив позивачу шкоду товариству.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий в сумі 1 818 грн.

Керуючись ст. 1212 ЦК України, статтями 130, 134, 231-233 КЗпП України, статтями статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Комісійка" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, іден. номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Комісійка" 121 224 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1 818 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: