Справа № 152/331/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Соколовської Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 152/331/18 (провадження 2/152/193/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

I.Виклад позицій позивача та відповідача.

01 березня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходилась кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке полягало у заподіянні йому ОСОБА_2 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 20 липня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017 року за №0000140 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрито у звязку із відмовою потерпілого ОСОБА_1 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальним правопорушенням позивачеві заподіяно моральну та матеріальну шкоду, яку ОСОБА_2 зобов'язувався відшкодувати добровільно протягом трьох місяців після закриття провадження у справі, проте свого зобов'язання не виконав, уникає зустрічі з ним, і жодних заходів по відшкодуванню шкоди не приймає, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7469, 69 грн., яка складається з витрат, повязаних з лікуванням. Кримінальним правопорушенням йому також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у перенесеному ним сильному фізичному болю, пережитому страху за своє здоровя, у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з протиправними діями відповідача. З вини відповідача він на тривалий час змушений був змінити звичний спосіб життя, не міг нормально спілкуватися з рідними та оточуючими людьми через двобічний перелом нижньої щелепи. Заподіяну йому моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 50 000 грн., які просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв і клопотань від учасників справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 09 годину 24 квітня 2018 року, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачеві ОСОБА_2 запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.23).

Ухвалу суду від 19.03.2018 року направлено на адресу відповідача, яку він отримав 21.03.2018 року (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи позовні вимоги незначної складності з ціною позову, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176200 грн.).

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв'язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд встановив факт заподіяння ОСОБА_1, як потерпілому від злочину матеріальної та моральної шкоди, що підтверджується наступними доказами.

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходилось кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що він 21 травня 2017 року приблизно о 19 годині, перебуваючи у м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Майдану, 363, біля магазину "Соснівське ССТ", помітив ОСОБА_1, з яким розпочав словесну суперечку через конфлікт, який виник напередодні між ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_3 племінником ОСОБА_2 Під час суперечки ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої дії, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область передньої частини щелепи.

У результаті нанесеного удару ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесне ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва та 43 зуба, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 21 від 13.06.2017 року утворилися внаслідок одного удару рукою, зажатою в кулак, спричиненого 21.05.2017 року та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоровя терміном понад три тижні.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 20 липня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017 року за №0000140 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрито у звязку із відмовою потерпілого ОСОБА_1 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Ухвала суду набрала законної сили 28.07.2017 року (а.с.5-6).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розгляду справи в суді цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався і не вирішувався.

Добровільно відповідач ОСОБА_2 шкоду, заподіяну злочином ОСОБА_1 не відшкодував.

Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, ухвалою суду встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача потерпілому ОСОБА_1 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження і ця обставина є обовязковою для суду при розгляді цієї цивільної справи.

Позивач надав суду належні та допустимі докази для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, такі як: копію ухвали Шаргородського районного суду від 20.07.2017року (а.с.5-6); оригінали чеків на придбання медичних препаратів, продуктів харчування, товарно транспортні витрати на загальну суму 4213, 75 грн. (а.с.9 15).

Суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать матеріалам справи, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суда.

Моральна шкода, яка заподіяна ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2 полягає в фізичному болю та стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав у звязку із заподіянням йому душевних страждань, тілесних ушкоджень ОСОБА_2 21.05.2017 року, внаслідок чого позивач був змушений тривалий час лікуватися, через що був відірваний від сімї, не міг нормально спілкуватися з оточуючими людьми, були порушені його нормальні життєві звязки.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема п.п. 8, 9 визначено такі способи, як відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст.ст.1166, 1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, на придбання ліків, стороннього догляду, тощо.

Згідно зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї… Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань… При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

У п.3 Постанови ПВС України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з подальшими змінами і доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

VІ. Висновки суду

При розгляді даного цивільно правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії ОСОБА_2 були неправомірними, між його діями та середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, яких він завдав ОСОБА_1 є безпосередній причинний звязок і вина відповідача, що є підставою для цивільно правової відповідальності ОСОБА_2

Отже, аналіз досліджених та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 4213, 75 грн., оскільки саме на таку суму позивачем надано оригінали документів у підтвердження матеріальної шкоди.

При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 перенесеним ним сильним фізичним болем, завданим ОСОБА_2, суд враховує моральні переживання ОСОБА_1 у звязку пережитим страхом за своє здоровя, душевними стражданнями, яких він зазнав у звязку з протиправними діями відповідача, зміною звичного способу життя, ступінь порушення нормальних життєвих звязків потерпілого через хворобливий стан, пов'язаний з фізичним болем через двобічний перелом нижньої щелепи, внаслідок чого він довгий час не міг вживати їжу, а тому вважає за можливе позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000 гривень.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1409,60 грн. (704,80 грн. за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та 704, 80 грн. за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 265, 268, 273, 279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст. ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 4213 (чотири тисячі двісті тринадцять) гривень 75 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 (пятдесят тисяч) гривень.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять ) гривень 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(ч.3 ст.354 ЦПК України).

Рішення складено та підписано суддею 24.04.2018 року.

Суддя: Т.О. Соколовська