Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 318/114/17 Головуючий у 1-й інстанції Вільямовська Н.О.
Номер провадження 22-ц/778/245/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування зазначеного позову зазначила, що вона з 05.06.1999 року до 04.03.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу, донька проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.05.2014 року позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу. Зазначене рішення не було оскаржено.

Крім аліментів, які стягуються примусово, відповідач дитині більше нічим не допомагає, не цікавиться її життям, уникає зустрічей.

З 2017 року набагато підвищились тарифи за комунальні послуги, підвищилась ставка для приватних підприємств. Всі витрати несе сама позивач. Дитина зростає, та потребує багато витрат на її розвиток. У звязку з тм, що в неї 05 жовтня 2015 року народилася народилася інша дитина син ОСОБА_6, вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, отже, її матеріальний стан значно погіршився.

Посилаючись на викладені обставини, просила суд збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_4 на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 з 1/5 частки від усіх видів заробітку до 1/3 частки усіх видів заробітку.

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду із апеляційною скаргою в якій, посилаючись на незаконність рішення суду у звязку невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела наявності обставин для збільшення розміру аліментів у розумінні статті 192 СК України, після ухвалення рішення від 23 травня 2014 року.

Проте погодитись із таким висновком суду повністю не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення повністю не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.12.2001 серії І-ЖС № 027019. (а.с. 5).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.03.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 50).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.05.2014 року по справі № 316/852/14-ц, що набрало законної сили 03.06.2014, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 51).

Зазначене рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 60 ЦПК України (у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) передбачалося, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, суд першої інстанції у цій справі дійшов помилкового висновку про те, що після ухвалення вищезазначеного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.05.2014 року про стягнення з позивача на користь відповідача на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів не виникло обставин, передбачених ст. 192 СК України.

На теперішній час суд встановив, що ОСОБА_4 виконує рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.05.2014 року та згідно листа ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08-03/678 від 27.02.2017 року, протягом часу виконання постанови № 1551/11, з вересня 2014 року по січень 2017 року на користь ОСОБА_3 з відповідача було стягнуто аліменти за періоди з вересня 2014 року по грудень 2014 року 26826.18 грн.; січень 2015-грудень 2015 рік -32797.50 грн.; січень 2016-грудень 2016 року 42109.88 грн.; січень 2017 року 3864.00 грн. (а.с. 49).

Тобто, відповідач ОСОБА_4 має постійну роботу та заробіток, та фактично матеріальний стан відповідача з січня 2016 року покращився.

Водночас, суд вважав, що не відбулось погіршення матеріального стану позивача ОСОБА_3

Однак суд при цьому не зважив на такі обставини.

Так, позивач ОСОБА_3 зазначала та судом встановлено, що після ухвалення вищезазначеного рішення суду, у неї змінився сімейний та майновий стан платника аліментів, а саме 05.10.2015 року у неї народився син ОСОБА_7 (а.с. 191) та вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що на дитину вона отримує від держави 860,00 грн., в шлюбі не перебуває.

Отже, з часу визначення судом у рішенні від 23.05.2014 року аліментів у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), ОСОБА_3 народила дитину та перебуває в дикретній відпустці, тобто не працює.

За таких обставин, колегія частково погоджується з доводами позивача ОСОБА_3, що із фактичною втратою заробітку, повязаною з знаходженням її у дикретній відпустці, при тих же самих всіх інших обставинах, її матеріальне становище змінилось в бік погіршення.

Крім того, ст. 182 ч. 2 СК України визначений мінімальний розмір аліментів на дитину, якій до 08 липня 2017 року складав не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а з 08 липня 2017 року, у звязку із внесенням Законом № 2037-МІІІ від 17.05.2017 року відповідних змін у дану статтю, став становити: не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

В силу вимог ст. 2 ч. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час …вирішення справи.

За таких обставин, при вирішенні цієї справи апеляційним судом по суті шляхом постановлення нового рішення у цій справі станом на 16 листопада 2017 року апеляційний суд має враховувати ці зміни, керуватись тим матеріальним законом, якій існував як на час виникнення відносин сторін, на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції, так й законом, якій є чинним на час перегляду цієї справи, оскільки вищезазначені відносини сторін з приводу сплати аліментів з позивача на користь відповідача з приводу сплати аліментів продовжують існувати досі.

Виходяич з зазначеного, суд першої інстанції, встановивши вищезазначені обставини, мав змінити розмір аліментів на користь позивача ОСОБА_3 з відповідача ОСОБА_4, стягнутих за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2014 року у справі ЄУН 316/852/14-ц на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом збільшення останнього до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 липня 2017 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2014 року та стягувати з ОСОБА_8 щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено протягом 10 днів.

Головуючий

Судді: