РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1343/17

Провадження № 2/643/436/18

23.04.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який в ході розгляду був уточнений, в обґрунтування позову зазначив, що в лютому 2010 року він був прийнятий на роботу юрисконсультом до ПП «Юридична компанія Восток», яке згодом реорганізоване в ТОВ «Сільмашпром», під час прийняття на роботу про будь-які особливі умови праці відповідач позивача під розписку не ознайомлював. Зазначає, що працював він повний робочий день. В період роботи нарікань з приводу якості праці до нього не було. Попрацювавши лютий-березень 2010 року, будь-якої заробітної плати він не отримував. В квітні 2010 року ним було подано заяву про звільнення. В день звільнення розрахунок з ним не проведений. Станом на день подання уточненого позову розрахунок по заробітній платі не здійснено. В звязку з чим, просить стягнути з ТОВ «Сільмашпром» заборгованість з заробітної плати в сумі 1819,82 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 79410,05 грн.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 02.02.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01.06.2017 року частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.08.2017 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18.01.2018 року задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

27.03.2018 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про зміну підстав позову.

Відповідно ч.5 ст. 49 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про зміну підстав позову.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувались.

24.04.2017 року від відповідача надійшли заперечення проти позову. Відповідно до вказаних заперечень, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.02.2010 року по 06.04.2010 року працював у ПП «Юридична компанія Восток», яке згодом реорганізоване в ТОВ «Сільмашпром». Під час прийняття на роботу позивачем було надано заяву про встановлення йому режиму робочого часу один час в день з 9-00 год. до 10-00 год. понеділок -пятниця, субота та неділя -вихідні. Дана заява містить резолюцію директора ПП «Юридична компанія Восток» ОСОБА_2 та в ході розгляду справи її достовірність позивачем не оскаржувалася.

Посилання позивача на те, що він працював повний робочий день в ході розгляду справи свого підтвердження не знайшли.

Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 1ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно довідки Управління пенсійного фонду України від 25.11.2016 року № 17868/08/26 та довідки Київської обєднаної державної податкової інспекції м.Харкова від 17.11.2016 року № 61/ЗПІ/20-31-13-01 загальна сума нарахованого заробітку позивача за час роботи на ПП «Юридична компанія Восток» становить 278, 83 грн.

Згідно заперечень відповідача доказів розрахунку з позивачем при звільненні не збереглося.

Згідно Наказу Головного архівного управління при Кабінеті міністрів України № 41 від 20.07.1998 р. касові книги, розрахункові (розрахунково-платіжні) відомості на видавання заробітної плати, гонорарів, матеріальної допомоги та інших виплат, потрібно зберігати 3 роки.

Доказів того, що відповідач при звільненні позивача здійснив повний розрахунок з останнім суду не надано.

За таких обставин, суд частково задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 278 грн. 83 коп.

Що стосується стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Тому, суд, враховуючи зазначені вимоги, конкретні обставини справи, вважає доцільним визначити розмір середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в сумі 150 грн.

Інші докази, подані позивачем зокрема довідка Головного управління статистики у Харківській області від 25.07.2017 року № 06-76/775, висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Сільмашпром» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 278 грн. 83 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 150 грн. 00 коп., а всього 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 83 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Сільмашпром» на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ТОВ «Сільмашпром», код ЄДР 33606749, місцезнаходження: м.Харків, пров.Конторський, 6.

Третя особа: ОСОБА_2, місце проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суддя: Н.В.Єрмак