Справа № 388/3/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.04.2018 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у неї та відповідача є дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, однак відмовляється сплачувати половину додаткових витрат, що повязані із навчанням дитини.

11 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та Київським національним економічним університетом ім. В. Гетьмана укладено договір про надання освітніх послуг № 1705212.

Згідно з п. 9 вищезазначеного Договору загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання складає 72400 грн. Кожного семестрову розмір освітніх послуг складає 9050 грн.

15 серпня 2017 року позивачкою сплачено згідно з умовами правочину 9050 грн.

1 вересня 2017 року між ОСОБА_5 та Київським національним економічним університетом ім. В. Гетьмана укладено договір найму житлової площі у студентському гуртожитку № 170512.

За змістом пунктів 1.1., 1.3., 2.1., 2.2. договору найму від 1 вересня 2017 року наймодавець передає, а наймач приймає у строкове платне користування житлову кімнату № 30, що знаходиться у гуртожитку № 4 за адресою: вул. Дегтярівська, 49, м. Київ. Поселення наймача здійснюється на період навчального року з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року. Розмір плати за вказаний період складає 4150 грн. При поселенні плата за проживання вноситься наймачем за весь термін проживання у гуртожитку до 1 вересня 2017 року.

На виконання договору найму від 1 вересня 2017 року було сплачено кошти за проживання у гуртожитку у розмірі 4150 грн.

Також у звязку із навчанням неповнолітнього сина, позивачкою придбано ноутбук «ASUS F54», а також до нього компютерну мишу, сумку, флеш-драйв, сплачено страховий платіж, а всього витрати складають 11207,62 грн.

Позивачка вважає, що згідно зі ст. 185 СК України є підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання спільного сина у розмірі 76550 грн.

Відповідач ОСОБА_4 надіслав до суду відзив на позов. У цьому відзиві позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що до досягнення спільною дитиною повноліття сплачував аліменти на утримання дитини.

Тепер у звязку із досягненням сином повноліття сплату аліментів припинено, а надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові не має можливості.

ОСОБА_4 зазначає, що син є студентом, навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі у м. Києві, відповідно зареєстрований та постійно проживає у цьому місті. За проживання у гуртожитку за місцем навчання сином сплачено 4150 грн, а тому це спростовує, що син перебуває на утриманні позивачки.

Відповідач вказує, що при вступі сина до вищого начального закладу його думку з приводу можливості сплачувати кошти на навчання не запитували.

Окрім цього вважає, що спірні правовідносини не регулюються положеннями ст. 185 СК України, оскільки врегульовані положеннями ст. 195 СК України.

ОСОБА_4 стверджує, що не може надавати матеріальну допомогу своєму синові оскільки не працює, не є безробітним, не отримує пенсію, не отримує орендної плати, не має у власності земельної ділянки, проживає на дохід, що отримує дружина. Має на утриманні трьох малолітніх та неповнолітніх дітей.

Під час підготовчого судового засідання судом обговорювалось питання чи отримано позивачкою відзив на позов, чи подано відповідь на відзив у встановлений строк, а також чи бажає реалізувати право на подання відповіді на відзив.

ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що відповідь на відзив отримала, а також не бажає реалізувати право на подання відповіді на відзив.

10 квітня 2018 року після закриття підготовчого провадження у справі та до початку розгляду справи по суті позивачкою через канцелярію суду подано відповідь на відзив з доданням до нього нових доказів.

Під час розгляду справи по суті суд заслухавши пояснення учасників процесу з приводу таких обставин, не встановив обєктивних причин за яких відповідь на відзив разом із доданими до нього доказами не було подано у встановлений судом строк, а тому ухвалою суду від 19 квітня 2018 року занесеною до протоколу судового засідання, відповідь на відзив разом із доданими до нього документами повернув позивачці із врученням цих документів особисто у залі судового засідання.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Суду пояснила, що тепер спільний з відповідачем син навчається у вищому навчальному закладі за контрактом, до повноліття сина було сплачено грошові кошти за навчання у розмірі 9050 грн. Також було придбано ноутбук із необхідними для його роботи та експлуатації речами. Відповідач раніше сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття. Додаткові витрати на навчання сина складаються із вартості навчання та одного року проживання у гуртожитку.

Відповідач ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти позову за обставин зазначених у відповіді на відзив, просили відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що у сторін є син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 2).

До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання.

Відповідно до довідки Київського національного економічного університету ім. В. Гетьмана № 1139 від 25 вересня 2017 року, ОСОБА_5 є студентом першого курсу факультету економіки та управління. Денна форма навчання. Час закінчення навчання 30 червня 2021 року (а. с. 3).

11 серпня 2017 року між Київським національним економічним університетом ім. В. Гетьмана та ОСОБА_3, ОСОБА_5 укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 170512 (далі Договір).

За змістом цього Договору , предметом є надання освітньої послуги. Виконавець бере на себе зобовязання за рахунок Замовника здійснити надання Одержувачу освітньої послуги, а саме за денною формою навчання, економічним напрямком підготовки. Навчання проводиться протягом чотирьох років. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 72400 грн (а. с. 5).

Згідно з квитанцією № 6 від 15 серпня 2017 року позивачкою сплачено 9050 грн за Договором (а. с. 6).

1 вересня 2017 року між Київським національним економічним університетом ім. В. Гетьмана та ОСОБА_5 укладено договір найму житлової площі у студентському гуртожитку № 170512. Предметом цього правочину є найм кімнати № 30 у гуртожитку № 4 за адресою: вул. Дегтярівська, 49, м. Київ. Розмір плати за весь період найму місця проживання становить 4150 грн (а. с. 7). Оригінал цього правочину суд досліджував безпосередньо під час розгляду цивільної справи. Правочин підписаний його сторонами.

15 серпня 2017 року ОСОБА_5 сплачено на виконання умов правочину з найму житлової площі у студентському гуртожитку від 1 вересня 2017 року 4150 грн, про що свідчить квитанція № 57 від 15 серпня 2017 року (а. с. 8).

Згідно з квитанцією магазину «Фокстрот» від 25 серпня 2017 року, придбано компютерну мишу, флеш драйв, сумку для ноутбуку, ноутбук «ASUS F54», страхові послуги (а. с. 9). ОСОБА_3 зазначає, що ці речі придбано ОСОБА_5 у звязку із навчанням.

Окремо слід зазначити, що витрати на придбання вищезазначених речей не є предметом цього позову.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, що отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року № 6-1489цс17.

У цій справі позивачка просить стягнути з відповідача кошти за весь період навчання сина у вищому навчальному закладі, а також за найм гуртожитку, згідно зі ст. 185 СК України.

Однак витрати на навчання сина у вищому навчальному закладі не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами (необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо), а тому відсутні правові підстави для задоволення цього позову (висновок Верхового Суду викладений у постанові від 7 лютого 2018 року у справі № 523/18141/14-ц).

Отже, суд дійшов висновку, що цей позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Сторони не понесли у цій справі судових витрати.

На підставі викладеного, керуючись статями 182, 185 СК України, статями ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 23 квітня 2018 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_6