Справа № 317/4347/13-ц
№/п2/317/30/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Капто Д.А.,

за участю представників:ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який уточнювався в останнє 26.07.2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №8-0111009/ФК-08, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 96 520,00 доларів США з розрахунку 11,8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 11.02.2008 року по 10.05.2019 року. Метою кредитування було придбання нерухомості. Також в позові вказано, що кредитним договором було встановлено, що повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менше як 720,30 доларів США по 20 число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Крім того в позові зазначено і те, що позичальник повинен був сплачувати банку проценти за користування кредитом та комісію за управління кредитом, яка складає 0,1% від суми кредиту, які в свою чергу, нараховуються в валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення.

В забезпечення виконання кредитного договору між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №8-0111009/ZФПОР-08 від 11.02.2008 року. Згідно договору поруки, ОСОБА_4 поручилась перед кредитором за виконання ОСОБА_3 кредитного договору. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором. Поручитель та боржник несуть перед позичальником солідарну відповідальність та в тому ж обсязі, що і боржник.

30.06.2010 року між ТОВ «Українським промисловим банком», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань, згідно якого ТОВ «Український промисловий банк» передав АТ «Дельта банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором №8-0111009/ФК-08.

У звязку з тим, що ОСОБА_3 належним чином умови договору не виконує, банк направив на його адресу письмову вимогу про виконання зобовязань, однак вимога, як зазначив банк, ОСОБА_3 так і не була виконана, тому банку був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором №8-0111009/ФК-08 в сумі 3 559 987,86 гривень, яка складається з наступного: 2 398 426,01 грн. тіло кредиту; 1 132246,94 грн. відсотки; 29 317,91 грн. комісія. Також банк просив суд стягнути з солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь банку судовий збір в розмірі 53 253,22 грн.

В судовому засіданні був присутній представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, який підтримав в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні разом із своїм представником - адвокатом ОСОБА_2, проти позову ПАТ «Дельта Банк» заперечували в повному обсязі, пояснивши, що вимоги банку є незаконним та необґрунтованими. Підстави стягнення з відповідачів грошових котів відсутні, оскільки строки позовної давності спливли, просили суд відмовити ПАТ «Дельта Банк» в позові в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 в жодне судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, заяв, клопотань або заперечень на позов до суду не подавала.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 11.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №8-0111009/ФК-08 (а.с. 6-12)

Згідно п.1.1 розділу 1 вказаного Договору, предметом кредитного договору є грошові кошти 96 520,00 доларів США, які банк надав ОСОБА_3, а ОСОБА_3 зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку вказані грошові кошти в іноземній валюті та сплатити проценти, комісію в порядку та на умовах, визначених договором.

Пунктами 1.2 -1.4 Договору визначено, що строк кредитування встановлений 134 місяці з кінцевою датою повернення 10.05.2019 року. Метою кредитування визначено придбання нерухомості на вторинному ринку та сплату інших сукупних витрат.

Згідно п.2.1 умов надання та повернення кредиту для видачі кредиту, банк відкриває рахунок №46 в Запорізькій філії ТОВ «Укрпромбанк». Днем надання кредиту є день перерахування коштів з позичкового рахунку 11.02.2008 року.

Відповідно до п.1.11, позичальник зобовязаний сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором та Графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісії банку, сукупних послуг, які надаються позичальником у звязку з укладанням цього Договору.

Пункт 2.4 Договору визначає, що повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше як 720,30 доларів США по 20 число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Згідно пунктів 2.5-2.9 Договору всі погашення за кредитним договором здійснюються у валюті, в якій був виданий кредит доларах США.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п.1.5 Договору процентна ставка за користування кредитом складає 11,8 % річних.

Відповідно до пунктів 1.6,1.7 Договору комісія за надання кредиту 1,3 % від суми кредиту, а комісія за управління кредитом складає 0,1% від суми кредиту.

Згідно із ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем.

Згідно розділу 3 Договору, виконання зобовязань за цим Договором забезпечується іпотекою: жилий будинок загальною площею 58,3 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 400 кв.м за адресою: м.Запоріжжя, вул. Щорса, 89, який належить ОСОБА_3 та порукою ОСОБА_4. Виконання умов забезпечення зобовязань за цим Договором означає належне оформлення правочину іпотеки та поруки, що включає підписання кожного договору уповноваженою особою банку та позичальником та / або майновим поручителем.

Суду був наданий договір поруки №8-0111009/ZФПОР-08 від 11.02.2008, а договір іпотеки суду не був наданий за весь час розгляду справи, хоча суд неодноразово зобовязував представника банку надати до суду всі докази по справі, в тому числі і договір іпотеки (Ухвала суду від 29.05.2017 року а.с.127)

Згідно договору поруки №8-0111009/ZФПОР-08 від 11.02.2008 року (а.с.14), який був укладений між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4, поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань перед кредитором в повному обсязі.

Зазначені вище документи, підтверджують факт укладання договору про надання кредиту ОСОБА_3, в забезпечення виконання якого, був укладений договір поруки з ОСОБА_4 Судом встановлено, що всі сторони були повідомлені про умови та правила виконання своїх зобовязань, кожен окремо, всі умови були узгоджені сторонами по справі, про що свідчать їх підписи.

Згідно наданої до суду копії договору про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь «Дельта банку» від 13.06.2010 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та НБУ, ТОВ «Укрпромбанк» передав всі свої активи та кредитній зобовязання ПАТ «Дельта Банк».(а.с.33-37).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Позивачем суду була надана довідка станом на 03.09.2013 року, згідно якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №8-0111009/ФК-08 складає 29 317,91 гривень, і це є комісія банку. По тілу кредиту та відсоткам, заборгованості не має (а.с.27).

26.07.2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява ПАТ «Дельта Банк» (а.с.137-139) разом із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 10.07.2017 року (а.с.140, 141). Розрахунок проведений з 01.07.2010 року по 10.07.2017 року включно

Згідно уточненого позову вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» за період з 01.07.2010 року по 10.07.2017 року становить 3 559 987,86 гривень, яка складається з наступного:

-тіло кредиту 2 398 426,01 грн.;

-відсотки 1 132 243, 94 грн.;

-комісія 29 317,91 грн.

Суд зазначає, що зазначена вище довідка ПАТ «Дельта Банк» від 03.09.2013 року та розрахунок заборгованості станом 10.07.2017 року суперечить один одному, суд звертав увагу представника позивача на це, однак це було проігноровано банком.

Також суд зазначає, що при зверненні до суду з уточненою позовною заявою банк взагалі змінив предмет позову, однак суд був вимушений прийняти уточнену позовну заяву саме в такому вигляді, оскільки на той час справа розглядалась за нормами старого ЦПК України.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стороною позивача при розгляді вказаної цивільної справи, до суду не було надано жодного доказу того, що розрахунок заборгованості за договором про надання кредиту ОСОБА_3 був зроблений банком правильно, представник позивача відмовлявся надавати пояснення стосовно розрахунку як при розгляді судом первинного позову, так і при подачі до суду уточненої позовної заяви, посилаючись на компетентність банківських економістів та бухгалтерів.

Суд неодноразово звертав увагу представника позивача на те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта банк» є не коректними, однак кожен раз представник позивача наполягав, що він підтримує позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» саме в тому вигляді, які подані до суду.

Також зауважував на те, що стороною позивача не надано жодного доказу того, що ТОВ «Укрпромбанк» мав право надавати кредит в іноземній валюті, більш того, надавши до суду уточнену позовну заяву та розрахунок заборгованості до неї, банк не вважав за потрібне здійснити розрахунок заборгованості в гривневому еквіваленті при тому, що позовні вимоги банку полягають в стягнені з відповідачів суми заборгованості в гривневому еквіваленті.

Суду не було надано а ні довідки НБУ про курс долару США в співвідношенні до гривні, а ні додаткового розрахунку заборгованості за кредитом в гривнях, представник позивача пояснював це тим, що позивач має на це право.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім того, суд зазначає, що в розумінні статті 611 ЦК України, банк змінив в односторонньому порядку терміни повернення кредиту надіславши відповідачу (боржнику) вимогу про дострокове погашення кредиту.

Водночас сам договір про надання кредиту, припинив свою дію з дати направлення банком вимоги про дострокове погашення кредиту.

Вперше ТОВ «Укрпромбанк» направив вимогу на адресу відповідачів про повне дострокове виконання зобовязань 15.01.2009 року (а.с.186-189).

З пояснень сторони відповідача стало відомо, що ТОВ «Укрпромбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми боргу у 2010 році, однак позов ТОВ «Укрпромбанк» судом був залишений без розгляду.

20.09.2013 року вже ПАТ «Дельта Банк» направляє на адресу відповідачів вимоги про дострокове погашення кредиту (а.с.28,29).

Представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити чому з 2010 року до 2013 рік у ПАТ «Дельта Банк» не виникало потреби звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми боргу.

Суд вважає, оскільки вказані факти знайшли документальне підтвердження, кредитний договір припинив свою дію у 2009 році, а тому у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків та комісії після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Вказана правова позиція відображена також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 року №564/2199/15-ц.

Таким чином, здійснюючи аналіз всіх наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» є не обґрунтованою, а тому в позові ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись 509, 512-519, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12,27,76-80, 83,95,128-130,141, 263-265,280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складений 20.04.2018 року

Суддя І.Б.ГРОМОВА