Справа №263/4483/18
Провадження №2/263/1515/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» (далі за текстом ТОВ «ФПГ Металпромресурс») про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФПГ Металпромресурс», звернулось до Жовтневого районного суду міста Маріуполя з позовом про визнання недійсним договору позики укладеного 03.07.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на загальну суму 1088550 грн.

Разом із вказаним позовом подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 04.08.2006 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено кредитним договір № 39, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 1 200 000 доларів США, які останній зобов'язався повернути, сплативши проценти за користування кредитом, в строк до 30.07.2021 року, здійснюючи погашення заборгованості відповідно до умов договору. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 26.02.2016 року з ОСОБА_2, було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 604839,35 доларів США, в наслідок не виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитинм договором.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 18.11.2016 року № 39/2016, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Алькор Інвест» до фінансової компанії перейшло право вимоги, що належало ПАТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору № 39 від 04.08.2006 року та іпотечного договору № 39/1 від 04.08.2006 року, стосовно ОСОБА_2

18.11.2016 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ТОВ «ФПГ Металпромресурс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 39/2016/1. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору до нового кредитора перейшли всі права первісного кредитора ТОВ «ФК «Алькор Інвест» у зобов'язаннях, що виникли із кредитного договору та договору іпотеки в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі, але не обмежуючись, право на отримання основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, пені та штрафних санкцій відповідно до кредитного договору, стосовно ОСОБА_2 На теперішній час, заборгованість за кредитинм договором не виплачується та ОСОБА_2 не здійснює погашення існуючої заборгованості.

03.07.2008 року, між ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_1 було укладено договір позики на загальну суму 1088550 грн. В подальшому між сторонами було укладено мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 16.12.2014 року, на підстав якої ОСОБА_1 стала власницею: - ? частки двоповерхового нежитлового приміщення (магазину) літ.А-2, загальною площею (приміщення)3905,7 квадратних метрів, яке розташоване за адресою:м. Маріуполь, вул..Енгельса (Архітектора Нільсена), 28; - 49/400 частки нежитлового приміщення загальною площею 1603 квадратних метра, яке розташоване за адресою:м. Маріуполь пр.Нахімова, 43; - 35/100 частки нежитлового приміщення бази відпочинку «Строитель-3», загальною площею 3924,3 квадратних метра, яке знаходиться за адресою: Донецька область, с. Білосарайська Коса, вул. Безуха,39. Раніше зазначене майно перебувало у власності ОСОБА_2

Відповідно до інформаційних довідок з Реєстру речових прав на нерухоме майно перелічені вище частки в об'єктах нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_1

ТОВ «ФПГ Металпромресурс», звернулось до суду з позовом по визнанню фіктивним договору позики укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 03.07.2008 року. Саме з метою врегулювання виниклої на підставі зазначеного договору позики заборгованості, було укладено мирову угоду в наслідок якої ОСОБА_1, стала власницею вказаного майна. Вважає, що цей договір позики було укладено з єдиною метою подальшого відчуження та незаконного поділу належних ОСОБА_2 вищевказаних об'єктів нерухомого майна, та уникнення ОСОБА_2 відповідальності за реальним існуючим борговим зобов'язанням за кредитним договором № 39, укладеного між ЗАТ «Донгорбанк» та ОСОБА_2, право вимоги за яким на теперішній час належить ТОВ «ФПГ Металпромресурс».

Заявник просить забезпечити заявлені позовні вимоги, шляхом накладення арешту на майно яке було отримано у власність ОСОБА_1 в наслідок оскаржуваного правочину, а саме ? частки двоповерхового нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 квадратних метрів, яке розташоване за адресою:м. Маріуполь, вул.Енгельса (Архітектора Нільсена), 28; 49/400 частки нежитлового приміщення загальною площею 1603 квадратних метра, яке розташоване за адресою: м. Маріуполь пр. Нахімова, 43; 35/100 частки нежитлового приміщення бази відпочинку «Строитель-3», загальною площею 3924,3 квадратних метра, яке знаходиться за адресою: Донецька область, с. Білосарайська Коса, вул. Безуха,39, та яке раніше перебувало у власності ОСОБА_2 Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого судового рішення по справі, оскільки вказане майно, може бути відчужене на користь інших осіб.

Проаналізувавши доводи, викладені у заяві про забезпечення позову представника ТОВ «ФПГ Металпромресурс», та додані до заяви матеріали суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачу або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року зі змінами, внесеними постановою Верховного суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна станом на 16.04.2018 року, ОСОБА_1 є власницею ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 квадратних метрів, за адресою:м. Маріуполь, вул.Енгельса (Архітектора Нільсена), 28; 49/400 частки нежитлового приміщення загальною площею 1603 квадратних метра, за адресою: м. Маріуполь пр. Нахімова, 43; 35/100 частки нежитлового приміщення бази відпочинку «Строитель-3», загальною площею 3924,3 квадратних метра, за адресою: Донецька область, с. Білосарайська Коса, вул. Безуха,39

Враховуючи що заявник ТОВ «ФПГ Металпромресурс» звернувся до суду з позовом про визнання фіктивним саме правочину на підставі якого ОСОБА_1 отримала у власність майно яке раніше належало ОСОБА_2 Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, тому за доцільне вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 квадратних метрів, за адресою:м. Маріуполь, вул.Енгельса (Архітектора Нільсена), 28; 49/400 частки нежитлового приміщення загальною площею 1603 квадратних метра, за адресою: м. Маріуполь пр. Нахімова, 43; Однак враховуючи той факт,що 35/100 часток нежитлового приміщення бази відпочинку «Строитель-3», за адресою: Донецька область, с. Білосарайська Коса, вул. Безуха,39, було отримано ОСОБА_1,не на підставі оскаржуваного правочину, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно та про необхідність відмови в задоволення вимог заяви, в цій частині.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.149,150,153,157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт:

- на 1/4 частку нежитлового приміщення літ. «А-2», загальною площею, (приміщення) 3905,7 кв. метрів, яке знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса (Архітектора Нільсена), 28 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі ухвали Жлвтневого районного суду міста Маріуполя №6/263/446/2014; 263/11247/14-ц, від 16.12.2014 року;

- на 49/400 частки нежитлової будівлі ресторану, загальною площею (будівлі) 1603,8 кв. метрів, яке знаходиться за адресою м. Маріуполь, пр. Нахімова, 43, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя №6/263/446/2014; 263/11247/14-ц, від 16.12.2014 року;

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради (адреса: м. Маріуполь, пр. Миру, буд.114) .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя С.В. Кулик