_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4514/17
Провадження № 2/520/3368/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

заучастю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 року ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк " в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " ВіЕйБІ Банк " звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником внаслідок виконання трудових обовязків, посилаючись на те, що відповідачем при звільненні не були передані в повному обсязі матеріальні цінності.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на сплив строку позовної давності.

Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що, відповідно до витягу з наказу № 577-ц від 17.07.2012 року, ОСОБА_2 було прийнято на посаду начальника Відділення № 168 ПАТ "ВіЕйБІ Банк"з 23 липня 2012 року з випробувальним строком 3 місяці, з робочим місцем у м. Одесі, та посадовим окладом, згідно зі штатним розкладом.

23.04.2012 року був підписаний акт приймання-передачі основних засобів відповідно де якого ОСОБА_3 здав, а ОСОБА_2 прийняв майно (основні засоби), що знаходилось момент приймання (передачі) у відділенні № 168 ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Наказом № 456 від 09.04.2013 року «Про призначення осіб, відповідальних за облік, переміщення матеріальних цінностей», ОСОБА_2, як особу яка займала посаду начальника відділення було призначено відповідальним за облік та переміщення основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, які обліковуються на балансі відділенням банку № 168 за територіальною ознакою і використовувались в його обороті або знаходились в резерві всіх структурних підрозділів, розміщених на території, закріпленої за відділенням

Відповідно до витягу з наказу № 163-п, 23.04.2013 р. ОСОБА_2 було звільнено з 15 травня 2013 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Оскільки, згідно з протоколом засідання робочої інвентаризаційної комісії № 1 від 26 червня 2015 року , що призначена наказом ПАТ « ВіЕйБі Банк » № 14 від 27 березня 2015 року, було виявлено нестачу основних засобів, позивачем було покладено відповідальність за їх відсутність на ОСОБА_2

При цьому, факти відсутності основних засобів були виявлені робочою інвентаризаційною комісією 26 червня 2015 року у протоколі № 1 у той час, коли відповідач вже не перебував у трудових відносинах із позивачем (його було звільнено з посади 23.04.2013). Також ОСОБА_2 не входив у склад вказаної комісії, участі в проведенні інвентаризації не брав.

Відповідно до п. 7 розділу 1 наказу Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 « Про затвердження положення про інвентаризацію активів та зобов'язань » - редакція від 31 грудня 2014 року, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, проведення інвентаризації є обов'язковим у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання - передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні.

Пунктом 1 розділу 2 наказу визначено, що інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально - відповідальних осіб.

Окрім того, п. 18 розділу 2 наказу передбачено наступне: « Інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв'язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає - про передачу активів.

Як вбачається з матеріалів справи, інвентаризація була проведена 26 червня 2015 року тобто, вже після розірвання трудових правовідносин з ОСОБА_2

Отже, неможливо визначити, коли саме було вилучено з активів позивача основні засоби балансовою вартістю 15975,25 грн. (до чи після розірвання трудового договору з відповідачем).

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (редакція від 08 березня 2015 року, чинна на момент виникнення спірних правовідносин) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Виходячи з викладеного, всі матеріальні цінності в тому числі, щодо яких було виявлено нестачу були на відповідальному зберіганні Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до п. 14 розділу 2 наказу Інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, звіряльні відомості оформлюються відповідно до вимог, установлених "Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168 / 704 (із змінами), для первинних документів, з урахуванням обов'язкових реквізитів та вимог, передбачених цим "Положенням". Матеріали інвентаризації можуть бути заповнені як рукописним способом, так і за допомогою електронних засобів обробки інформації.

Відповідно до п. 2. 4. цього "Положення", первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та / або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2. 5. "Положення" документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Як вбачається з матеріалів справи, інвентаризаційний опис основних засобів і необоротних нематеріальних активів відділення № 168 ПАТ «ВіЕйБі Банк» не містить усіх обов'язкових реквізитів первинного документу, а саме: підпису керівника ПАТ «ВіЕйБі Банк» та печатки банку.

Отже, вказаний опис основних засобів і необоротних нематеріальних активів не має силу первинного документу та не може бути належним та допустимим доказом у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 розділу 4 наказу, висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов'язань та даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівникові підприємства. У протоколі наводяться: причини нестачі, втрат, лишків, а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного убутку, понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам. Підприємства можуть додавати до протоколів іншу інформацію, що є суттєвою для прийняття рішень щодо визнання і оцінки активів і зобов'язань та розкриття відповідної інформації у фінансовій звітності.

Відповідно до п. 2 розділу 4 наказу, протокол інвентаризаційної комісії затверджується керівником підприємства протягом 5 робочих днів після завершення інвентаризації.

Як вбачається з матеріалів справи, факти відсутності основних засобів були виявлені робочою інвентаризаційною комісією 26 червня 2015 року у протоколі № 1, котрий не затверджений керівником ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає, що за правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, оскільки позовні вимоги позивачем не доведені, суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності.

Керуючись ст. ст.1-3, 12, 81, 141, 258, 280-283 ЦПК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.