Справа № 357/8980/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В., оглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, про заборону вчинення певних дій та зобовязання вчинити відповідні дії,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з даною заявою 19.04.2018 року, обґрунтовуючи, тим, що 06.04.2017 року Білоцерківським відділом ДВС було відкрито виконавче провадження № 53471743, на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.10.216 року, у справі №357/898016-ц, 2/357/3548/16, щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_2, боргу за договором позики в розмірі 60 000 грн. та судового збору в розмірі 600 грн. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.01.2017 року вказане рішення було залишене без змін. Вона звернулась до суду з позовом про визнання боргової розписки недійсною та стягнення моральної шкоди і рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/5170/17 від 27.07.2017 року вказана розписка була визнана судом недійсною. Однак, відповідач у даній справі ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 27.07.2017 року, яке було переглянуто судом та рішенням від 19.12.2017 року їй було відмовлено у задоволенні позову, яке вона має намір оскаржити до Апеляційного суду Київської області, оскільки її представник отримав резолютивну частину рішення лише 27.03.2018 року та 28.03.2018 року направлено апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області. 23.03.2018 року було поновлено виконавче провадження № 53471743, про вчинення виконавчих дій, які ухвалою суду від 21.06.2017 року у справі №357/5170/17 було зупинено по цивільній справі №357/8980/16-ц та знаходиться на виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ в Київській області. Про поновлення виконавчого провадження вона дізналася 04.04.2018 року, коли ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. При чому судом у справі № 357/5170/17 від 19.12.2017 року було винесено лише резолютивну частину рішення, в якій зазначено, що після набрання рішення законної сили ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2017 року про зупинення виконавчого провадження № 53471743 по цивільній справі №357/8980/16-ц скасувати. Вона вважає, що такі дії є такими, що відповідають вимогам законодавства і ВП №53471743 повинно бути зупинено до остаточного вирішення справи по суті. Тому, просила суд згідно з вимогами ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» заборонити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №53471743 по цивільній справі №357/8980/16-ц, 2/357/3548/16, поновленого 23.03.2018 року, шляхом зупинення виконання даного виконавчого провадження до закінчення розгляду цивільної справи №357/5170/17, про визнання розписки між нею та ОСОБА_2 недійсною та стягнення моральної шкоди.

Суд, оглянувши заяву з доданими до неї документами, приходить до висновку, що заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Так, із заяви вбачається що вона подана в порядку виконання судових рішень, що передбачено Розділом VI ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Розділом VI ЦПК України передбачено процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), а саме: ст. 436 ЦПК України передбачено зупинення виконання судового рішення, де суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала. Суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Відповідно до ч. 6 ст. 431 ЦПК України в порядку виконання судових рішень за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Однак, в даному випадку заявник ОСОБА_1, є відповідачем у справі №357/8980/16-ц та просить суд першої інстанції згідно з вимогами ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» заборонити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №53471743 по цивільній справі №357/8980/16-ц, 2/357/3548/16, поновленого 23.03.2018 року, шляхом зупинення виконання даного виконавчого провадження до закінчення розгляду цивільної справи №357/5170/17 про визнання розписки між нею та ОСОБА_2 недійсною та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 2ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

З матеріалів доданих до заяви вбачається, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду перебувала цивільна справа №357/8980/16-ц, 2/357/3548/16, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення боргу за договором позики. Рішенням від 04.10.2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, борг за договором позики від 02.08.2013 року в розмірі 60 000 грн. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.01.2017 року вказане рішення було залишене без змін.

Тобто, рішення від 04.10.2016 року по цивільній справі №357/8980/16-ц, 2/357/3548/16 набрало законної сили 19.01.2017 року та заявником в касаційному порядку не оскаржувалось.

Також, вбачається, що в провадженні суду перебувала цивільна справа №357/5170/17, 2/357/2423/17, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання розписки недійсною та стягнення моральної шкоди, справу розглядала головуючий суддя Протасова О.М. Заочним рішенням суду від 27.07.2017 року позов було задоволено частково та визнано боргову розписку від 02.08.2013 року на імя ОСОБА_2 недійсною, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - моральну шкоду у сумі 40 000 грн. та судові витрати у сумі 640 грн. Ухвалою суду від 21.06.2017 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження № 53709828 по цивільній справі № 357/8980/16ц, яке перебуває на виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області, до вирішення питання по суті. Однак, дане рішення від 27.07.2017 року за заявою ОСОБА_2 було переглянуто судом та рішенням від 19.12.2017 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки недійсною та стягнення моральної шкоди, було відмовлено та зазначено, що після набрання рішення законної сили ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2017 року про зупинення виконавчого провадження № 53471743 по цивільній справі №357/8980/16-ц скасувати.

З обставин викладених у заяві вбачається, що заявник ОСОБА_1 (позивач у справі №357/5170/17) вважає за необхідне забезпечити її позов у вказаній цивільній справі № 357/5170/17 за її позовом до ОСОБА_2, про визнання розписки недійсною та стягнення моральної шкоди.

Так, ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії та встановленням обовязку вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, крім іншого, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

В даному випадку Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, у справі №357/5170/17, 2/357/4269/17, ухвалено рішення 19.12.2017 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання розписки недійсною та стягнення моральної шкоди, відмовлено. 28.03.2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення від 19.12.2017 року та справа № 357/5170/17, 2/357/4269/17, за її позовом до ОСОБА_2, про визнання розписки недійсною та стягнення моральної шкоди, згідно відомостей, що міститься в системі Документообігу суду, 18.04.2018 року направлена до Апеляційного суду Київської області.

Отже, ОСОБА_1, як позивач у справі № 357/5170/17, 2/357/4269/17, має право подати до Апеляційного суду Київської області заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення певних дій чи зобовязання вчинити певні дії, щодо виконавчого провадження №53471743, у справі №357/8980/16-ц, 2/357/3548/16, шляхом зупинення виконавчого провадження до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 357/5170/17, про визнання розписки між нею та ОСОБА_2 недійсною та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання даної заяви в розмірі 352,40 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 10.04.2018 року, тому даний судовий збір підлягає поверненню відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження, Розділом 6 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, про заборону вчинення певних дій та зобовязання вчинити відповідні дії, повернути.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: ОСОБА_3