Справа № 1321/194/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокалі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області

в с т а н о в и в:

Представник скаржника адвокат ОСОБА_2 звернувся в суд та просить визнати дії державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області неправомірними та зобовязати скасувати постанову від 01.12.2015р. про закінчення виконавчого провадження №33899037 з виконання виконавчого листа №1321/194/2012.

Вказує, що згідно вказаного виконавчого листа вирішено поділити речі між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які належали їм на праві спільної сумісної власності та зобовязано повернути речі один одному.

Сокальським РВ ДВС було відкрито виконавче провадження №33899037, однак станом на сьогоднішній день судове рішення не виконане. Зазначає, що з часу відкриття виконавчого провадження жодного повідомлення про хід виконання та його результати стягувачу не повідомлялися. Лише на адвокатський запит адвокатом отримано відповідь від 23.03.2018р. про те, що 01.12.2015р. головним державним виконавцем Крупчак О.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.5 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (відмова стягувача від отримання предметів, вилучених у боржника). Однак жодних документів на підтвердження вищевказаного адвокату не було надано.

Вважають такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки немає підстав для закінчення виконавчого провадження. Вказує, що державним виконавцем було запропоновано ОСОБА_1 отримати перстень, який виявився не золотим виробом, тому останній відмовився від його отримання про що вказав державному виконавцю. Державний виконавець не вживав дій щодо перевірки даного предмета на його належність до золота, не встановлено його вагу, родові ознаки. Окрім того, інших речей які підлягали поверненню згідно рішення суду скаржником не отримано, тому вважають що було порушено права скаржника, а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Скаржник та його представник в судове засідання не прибули, однак надали суду заяву про розгляд скарги у їхній відсутності. Заявлені вимоги підтримують повністю та просили, задовольнити.

Представник Сокальського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подано заяву начальника про розгляд справи у відсутності їхнього представника.

Згідно ст. 450 ЦПУ України Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2012 року Сокальським районним судом винесено рішення №1321/194/2012 згідно якого: «Зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 речі, які належать йому на праві особистої власності магнітофон, золотий перстень вагою 3,5 грама злотий ланцюжок з кулончиком. Майно, яке належить на праві сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розділити між ними та виділити ОСОБА_1 у власність шафу двухдверну, парасолю, настільну електричну лампу, а ОСОБА_3 виділити плитку кухонну та зобовязати сторони повернути дане майно. Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 золотий хрестик з кулончиком та мобільний телефон LG-5310».

Із матеріалів скарги відомо, що на виконання вказаного рішення у Сокальському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження №33899037.

Із відповіді на адвокатський запит №284 від 05.03.2018р. встановлено, що державним виконавцем Крупчак О.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.5 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (відмова стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника).

Згідно ч. 3 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, ст. 451 ЦПК України передбачені рішення, які суд приймає за результатами розгляду скарги. Прийняття рішення про скасування постанови державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця ст. 451 ЦПК України не передбачено.

В ході розгляду даної скарги судом витребовувалися з Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області матеріали виконавчого провадження №33899037 за виконання виконавчого листа №1321/194/2012 та інші результати розгляду для огляду в судовому засіданні, однак такі не були надані. Таким чином, у суду немає можливості ознайомитися, які дії вчинялися у даному виконавчому провадженні та за якими наслідками була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Отже, суд приходить до переконання, що постанова про закінчення виконавчого провадження сторонам для відома не надсилалася. Також немає можливості провести перевірку законності виконавчого провадження.

Посилання начальника Сокальського РВ ДВС на те, що державний виконавець Крупчак О.С. звільнений із займаної посади суд до уваги не приймає, оскільки згідно ч.3 ст. 450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що рішення суду від 02.02.2012 року

до теперішнього часу не виконане, суду не надано дакази на перевірку законності виконавчого провадження, тому у суду не виникає сумніву щодо бездіяльності працівників відділу Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451, ЦПК України ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області задоволити.

Визнати дії державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області неправомірними.

Скасувати постанову від 01.12.2015р. про закінчення виконавчого провадження №33899037 з виконанн виконавчого листа Сокальського районного суду №1321/194/2012.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина