Справа № 727/1129/18
Провадження № 2/727/584/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судового засідання Ільчук М.В.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (місце проживання 58000, м. Чернівці вул. Героїв Майдану, 83 «В»/14) до ОСОБА_2 (місце проживання: 58000, м. Чернівці вул. І.Богуна, 14/2) про зміну розміру аліментів , - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного шлюбу у них з відповідачем народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2015 року шлюб було розірвано та стягнено з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 730,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.09.2015 року. Вважає, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, не задовольняє потреб дитини для нормального фізичного, духовного та морального розвитку, не сприяє гармонійному розвитку. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, що в сукупності за шість місяців становить 9000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, надавши право представляти її інтереси ОСОБА_1, яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, зокрема не заперечував проти сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 930,00 грн., надавши відзив на позовну заяву, в якій посилається на те, що позивач не надала належних та допустимих доказів погіршення її майнового стану чи фінансового становища. Його матеріальний стан не змінився, він постійного місця роботи не має, отримує мінливий дохід від виконання робіт на замовлення населення в середньому 2000,00 грн. 2500,00 грн. на місяць. У нього змінився сімейний стан, до складу його сімї входять: його дружина ОСОБА_5 та її малолітній син від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з ними. Крім того, він здійснює догляд та матеріальне утримання своєї матері ОСОБА_7, яка проживає разом з ним, яка є пенсіонеркою за віком та у звязку з перенесеним онкологічним захворюванням потребує коштів на придбання ліків та реабілітацію.

Позивачем ОСОБА_3 подано відповідь на відзив (в порядку ст.179 ЦПК України), відповідно до якого вважає посилання відповідача не обгрунтованими, оскільки малолітній ОСОБА_6 не є його сином. Крім того відповідач жодних доказів не надав з приводу того, що він надає матеріальну допомогу матері: квитанції про оплату лікування, на придбання ліків. Стосовно того, що відповідач проживає разом з матірю ОСОБА_7, спростовується поданою відповідачем заявою до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, в якій він вказав адресу свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 «А»/1.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, доводи заперечення викладені у відзивах на позов, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення відповідно представника позивача, відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено відносно цих вимог, що від спільного проживання однією сімєю у сторін народилася дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с11).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнено з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 730,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.09.2015 року (а.с.8-10). Згідно довідки ГТУЮ у Чернівецькій області Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби №37566/18 від 22.09.2017 року на виконанні знаходиться виконавчий лист № 727/7577/15-ц виданий 20.10.2015 року (а.с.12), що також підтверджується довідкою розрахунку про нараховані та отримані аліменти (а.с.13). Відповідно до довідки (а.с.14) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається у продюсерському центрі «Гранд мюзик» естрадним вокалом, під час відвідування занять з 01.09.2015 року по 06.10.2017 року батько не був присутній на жодному занятті, мати бере активну участь у житті дитини (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 має другу сім»ю, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.32). Мати відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7, (а.с.36) перебувала на лікуванні в обласному онкодиспансері (а.с.34) та знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ у Чернівецькій області і отримує пенсію за віком (а.с.33, 35).

Крім наведеного, установлено, що відповідач ОСОБА_2 звертався до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради із клопотанням про надання висновку про недоцільність позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення способи його участі у вихованні доньки, де його місце проживання зазначено: м. Чернівці вул .Головна, 126 «А»/1 (а.с.42-46).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Визначаючи розмір твердої грошової суми, яку відповідач має сплачувати суд враховує також те, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 р.» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з 01.01.2018 р. по 30.06.2018 року складає 1860,00 грн.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідач є молодою, працездатною особою, який допомагає дружині та матері похилого віку; разом з цим, відповідач може надавати і матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини; що останнім не заперечувалося в судовому засіданні і відповідач ОСОБА_2 погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 930,00 грн., тому суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів з суми 730,00 грн. на суму 1000,00 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004.

Згідно положень ст. 12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При цьому, відповідно до абз. 4 п. 23 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, змінений розмір аліментів слід стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання їхньої доньки ОСОБА_4, 19.10. ІНФОРМАЦІЯ_4 з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня подання позовної заяви, як того просила позивач.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2015 року.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму суму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист №727/7577/15-ц, виданий 20.10.2015 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2015 року відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер -НОМЕР_1 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

В решта частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Відповідно до п.15.5 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.04. 2018 року.

Суддя Слободян Г.М.