Справа № 346/471/18
Провадження № 2/346/742/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої- судді ОСОБА_1,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлоінфоцентр» про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернувшись до суду із даною позовоною заявою, посилається на те, що у період з 1989 року і по теперішній час проживає у житловому приміщенні квартири № 34 за адресою: вул. Костомарова, 2, м. Коломия, Івано-Франківської області та іншого житла не має. Вказане житло було надано її чоловіку, ОСОБА_3, від ВАТ «Електрооснастка», де він працював. В кваритрі крім неї зареєстровані її повнолітні діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Позивачка вважає, що має право на житло шляхом приватизації займаних ними приміщень, про що звернулася до органу приватизації. Однак отримала відмову, оскільки відсутні дані про реєстрацію її та дітей з 01.01.1993р. по 28.06.1993 р.. Просить визнати за нею право на приватизацію квартири № 34 за адресою: вул. Костомарова, 2, м. Коломия, Івано-Франківської області

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача КП «Житлоінфоцентр» подав в судове засідання письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши докази, представлені сторонами, беручи до уваги письмову заяву представника відповідача , та з'ясувавши фактичні обставини справи, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки,секції кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів(далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитку здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Так, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цьогоЗакону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Проживання в гуртожитку протягом тривалого часу є 5 і більше років і позивач і третя особа відповідають даним вимогам.

В судовому засіданні встановлено, що позивач у період з 28.06.1993 року по даний час проживає та зареєстрована у житловому приміщенні квартири № 34 за адресою: вул. Костомарова, 2, м. Коломия, Івано-Франківської області. У квартирі також зареєстровані: ОСОБА_4 з 31.12.1994 року по даний час, ОСОБА_5 з 27.01.2004 року по даний час та ОСОБА_6 з 04.05.2012 року по даний час, що підтверджується довідкою КП «Житлоінфоцентр» № 7572 від 31.07.2017 р. (а.с. 14).

Житло АДРЕСА_1 житловою площею 25,5 кв.м., загальною площею 46,7 кв.м. було надано чоловіку позивача - ОСОБА_3, як житло працівнику заводу ВАТ «Електрооснастка».

З метою реалізації права на приватизацію, позивач звернулася до відповідача КП «Житлоінфоцентр» із заявою про передачу у приватну власність спірного житлового приміщення - квартири № 34, однак отримала відмову в реалізації права на приватизацію у зв»язку з відсутністю даних про реєстрацію її позивача з дітьми, з 01.01.1993р. по 28.06.1993 р. (а.с.13).

Проте, надати довідки з попереднього місця проживання про невикористання права на приватизацію у період з 01.01.1993р. по 28.06.1993р. щодо позивача, не має можливості з тих підстав, що їй видано новий паспорт громадянина України 11.12.1998 року і в ньому містяться відомості про реєстрацію місця проживання з 28.06.1993 року. У зв»язку із заміною паспорта прослідкувати та підтвердити місце реєстрації позивачки з 01.01.1993 року по 28.06.1993 року неможливо.

Однак, доказом того, що позивач у період з 01.01.1993 р. по 18.06.1993 р. проживала разом зі своєю сім»єю за адресою АДРЕСА_2 є показання свідків, допитаних в судовому засіданні. Свідок ОСОБА_7, суду повідомив, що тривалий час проживає по сусідству із сім»єю позивача та йому відомо, що спірне житлове приміщення отримав чоловік позивача, працюючи у ВАТ «Електрооснастка» ще в 1989 році і з того часу їх сім»я проживає у даній квартирі. Аналогічні покази дала суду свідок ОСОБА_8, котрий теж є сусідом позивача.

Також, доказом того, що не було використане право на приватизацію у період з 01.01.1993 р. по 28.06.1993 р. є відсутність відмітки в паспорті громадянина України позивача про використання права на приватизацію .

Згідно п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного вище Положення, позивачем до органу приватизації було вжито всіх передбачених цим положенням заходів.

Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла,

користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового Фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків"-) тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача субєкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов слід задовільнити.

На підставі наведеного, ст.47 Конституції України, ст.ст. ст.3 СК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, та керуючись ст.ст. 239, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії СС 666770 право на приватизацію житлового приміщення за адресою АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2018 року.

Суддя Беркещук Б. Б.