РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридні О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що її баба, ОСОБА_2, на підставі Договору купівлі - продажу жилого будинку від 26.10.2006 року володіла на праві власності будинком № 86 по вул.Селіванова у м.Волновасі Донецької області.

20.02.2012 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного майна.

Позивач є спадкоємцем, отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно, тому просила в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок № 86 по вул.Селіванова у м.Волноваха Донецької області.

В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявилися, про день і час розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформували, тому суд визнає причину неявки неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що на підставі договору купівлі- продажу жилого будинку від 26.10.2006 року ОСОБА_2 належав житловий будинок № 86 по вул.Селіванова у м.Волноваха Донецької області ( а.с.6).

20.02.2012 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть на а.с.9, виданим 20.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області.

Позивач є онукою померлої ОСОБА_2,- що вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 06.05.2017 року Волноваським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідно до якого, 06.05.2017 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 та рішення виконавчого комітету Волноваської міської ради від 15.05.1991 року за № 111 про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого, ОСОБА_2 призначено опікуном на неповнолітньою онукою, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.7,8)

Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1470- від 16.06.2017 р., ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с.5), тому, відповідно до положень ст.1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті,- згідно ст.1218 ЦК України.

Як визначає ст.1268 ч.1,3 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Спадкоємець, що постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього. Позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, як передбачено ст.1264 ЦК України, фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину, судом не встановлено.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими під час розгляду справи, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняла у спадщину жилий будинок, але оформити правовстановлюючі документи на своє ім.*я не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нього. Інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину, не встановлено. Іншого способу оформити своє право власності на жилий будинок позивач не має, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.328, 392, -1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 95, 133, 141, 263 -265, 280-281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Волноваської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування право власності на об"єкт нерухомості житловий будинок № 86 по вул.Селіванова у м.Волноваха Донецької області, загальною площею 49,80 кв.м, що належав померлій 20.02.2012 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу жилого будинку від 26.10.2006 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідач може подати заяву до Волноваського районного суду Донецької області про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручену у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.І.Мохов