Номер провадження: 22-ц/785/642/18
Номер справи місцевого суду: 491/19/17
Головуючий у першій інстанції Дорош В. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року м. Одеса

Справа № 491/19/17

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський»,

- відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський», подану головою ліквідаційної комісії Панчишиною Світланою Юріївною, на рішення Ананьївського районного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Дорош В.В. 25 вересня 2017 рокув м. Ананьїв Одеської області,

встановила:

У січні 2017 р. об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський», в особі голови ліквідаційної комісії Панчишиної С.Ю., (далі - ОСББ) звернулося з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4: 1) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 р. по 31.12.2015 р. у сумі - 6 064,57 грн.; 2) інфляційні втрати у розмірі - 1 595,11 грн., три відсотки річних у розмірі - 129,93 грн.; 3) витрати, пов'язані з явкою до суду в розмірі - 961,46 грн..

Позовні вимоги ОСББ обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі ОСББ, яке є виконавцем житлово-комунальних послуг. З січня 2014 р. власниками квартир укладені прямі договори з надання послуг з водопостачання. З жовтня 2014 р. аналогічні договори укладено з постачання теплової енергії. З часу укладення прямих договорів з надання послуг з водопостачання та постачання теплової енергії ОСББ не проводить нарахування за ці послуги.

Разом з тим, з листопада 2013 р. по грудень 2015 р. заборгованість ОСОБА_4 з оплати отриманих житлово-комунальних послуг становить - 6 064,57 грн..

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 25.09.2017 р. позовну заяву ОСББ "Маловський" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Маловський»: 1) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2014 року по грудень 2015 року в розмірі - 3 247,00 грн.; 2) витрати, пов'язані з прибуттям представника позивача у судове засідання, в розмірі - 721,10 грн.; 3) судовий збір в розмірі - 689,00 грн..

Рішення мотивовано тим, що з відповідачки необхідно стягнути заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з врахуванням сплачених нею сум за період - листопад 2013 р. - березень 2014 р. на рахунок ПП «Маловський». Дійсний розмір інфляційних втрат та 3% річних не доведено (а. с. 178 - 182 зворотня сторона).

ОСББ в апеляційній скарзіпросить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленим, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСББ вказує, що суд безпідставно зменшив суму основного боргу. Не прийнято до уваги, що ОСББ є балансоутримувачем будинку, з яким укладено договори тепло -, водопостачання, вивезення сміття. Безпідставно відмовлено у стягненні інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Доводів щодо стягнення витрат пов'язаних з явкою до суду апеляційна скарга не містить.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Посилається на те, що між ОСББ та ПП «Маловський» тривалий час існував спір щодо права з утримання житлового будинку, про що її не було повідомлено. З листопада 2013 р. по березень 2014 р. вона добросовісно сплачувала комунальні платежі на рахунок приватного підприємства, що було враховано судом. Не надано належних доказів щодо встановлених тарифів за житлово-комунальні послуги. Правильним є висновок про відмову у стягненні інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв'язку з тим, що позивач не надав відповідного розрахунку.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань не надала.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_4.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищезазначеним вимогам законодавства у повній мірі не відповідає.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про існування між сторонами правовідносин з оплати житлово-комунальних послуг, необхідність стягнення з відповідачки заборгованості з врахуванням сплачених нею сум на рахунок ПП «Маловський». Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 67 ЖК України, ст. ст. 3, 13, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, які були чинними на час ухвалення рішення судом першої інстанції, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України) права.

Висновки суду першої інстанції у вищевказаній частині зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 (а. с. 19 - 20).

Вказаний будинок знаходиться на балансі ОСББ «Маловський», яке є виконавцем житлово-комунальних послуг (а. с. 47 - 51).

ОСББ «Маловський» були укладені договори з комунальними підприємствами міста на теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття (а. с. 21 - 23, 52 - 55). З січня 2014 р. за зверненням ОСББ «Маловський», філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», як виконавець послуг водопостачання та водовідведення у м. Одесі, уклало прямі договори з мешканцями будинку АДРЕСА_1, в тому числі і з відповідачем, тому ОСББ з січня 2014 р. не нараховувало відповідачу кошти за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення .

В жовтні 2014 р. за зверненням ОСББ «Маловський» КП «Теплопостачання м. Одеси», як виконавець послуг з постачання теплової енергії у м. Одесі, уклало прямі договори з мешканцями будинку АДРЕСА_1, перед початком опалювального сезону 2014 - 2015 років, в тому числі і з відповідачем, тому ОСББ з жовтня 2014 р. не нараховувало відповідачу кошти за спожиті послуги з теплопостачання за опалювальний період 2014 - 2015 року і подальші сезони.

З листопада 2013 р. по березень 2014 р. ОСОБА_4 сплатила на рахунок ПП «Маловський» квартирну плату та комунальні послуги в сумі - 2 917,63 грн..

В подальшому ОСОБА_4 не в повному обсязі сплачувала за спожиті нею комунальні послуги та послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території на рахунок ОСББ, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої стягнуто судом першої інстанції.

Між сторонами виникли правовідносини щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання гарячої та холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно із ст. ст. 20, 21 Закону споживач має право на вчасне одержання та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг; зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, а обов'язком - оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно із типовим договором.

Статтею 32 Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (далі - Порядок), з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитках) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Тарифи на послуги розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., в редакції постанови КМУ № 45 від 24.01.2006 р., передбачено, що власник зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строку, встановлені договором або законом.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено види наданих позивачем житлово-комунальних, їх тарифи, період за який необхідно стягнути борг, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення боргу в розмірі - 3 247,00 грн..

Доводи апелянтапро те, що суд безпідставно зменшив суму основного боргу, не прийняття до уваги, що будинок знаходиться на балансі ОСББ, не спростовують вищевказані встановлені по справі обставини, а тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмовув задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відповідальності за порушення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, проведеному Верховним Судом України, ст. 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Таким чином, право ОСББ на отримання інфляційних втрат та трьох процентів річних порушено, а тому підлягає захисту. Їх розмір становить: - інфляційні втрати за період - квітень 2014 р. - грудень 2015 р. становлять - 2 392,71 грн. = (3 247,00 грн. х 1,7369) - 3 247,00 грн.. Разом з тим, ОСББ просило стягнути інфляційні втрати у розмірі - 1 595,11 грн.. Тому саме цей розмір підлягає стягненню; - три проценти річних за період - квітень 2014 р. - грудень 2015 р. становлять - 170,47 грн. = 3 247,00 х 5,25%. Разом з тим, ОСББ просило стягнути три проценти річних у розмірі - 129,93 річних. Тому саме цей розмір підлягає стягненню.

Доводи апелянта щодобезпідставної відмови у стягненні інфляційних втрат та трьох відсотків річних є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга ОСББ є частково обґрунтованою, її слід задовольнити частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, чинного на час перегляду рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права в, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський»судовий збір у сумі - 2 002,04 грн., сплачений останнім за подання апеляційної скарги (а. с. 191).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський», подану головою ліквідаційної комісії Панчишиною Світланою Юріївною,- задовольнити частково.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимогоб'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» про стягнення з ОСОБА_4 інфляційних втрат та трьох процентів річних - скасувати. Ухвалити і цій частині нове судове рішення.

Позовні вимогиоб'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» (вул. Маловського, 10, м. Одеса, 65011; Код - 36288612) інфляційні втрати за період з 01 квітня 2014 р. по 31 грудня 2015 р. в розмірі - 1 595 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 11 коп. та три проценти річних за період з 01 квітня 2014 р. по 31 грудня 2015 р. в сумі - 129 (сто двадцять дев'ять) грн. 93 коп..

В решті позовних вимог об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних - відмовити.

В решті рішення - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» (вул. Маловського, 10, м. Одеса, 65011; Код - 36288612)судовий збір у сумі - 2 002 (дві тисячі дві) грн. 04 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова