АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/15792/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2799/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

26 квітня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивачі звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб третя особа: ПАТ «банк Форум» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів роз'єднано в окреме провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до районного суду для продовження розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 1 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 1 грудня 2017 року представник позивача отримав 5 січня 2018 року, проте вимоги суду не виконав, не сплатив судовий збір (а.с.66).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунено недоліки, зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 1 грудня 2017 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Зазначаючи про необхідність сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що позов випливає з правовідносин у сфері визначеного Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку виплати Фондом відшкодування за вкладами фізичним особам-вкладникам, та правовідносини мають регулюватися Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Але, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_5 просив стягнути саме заборгованість по вкладу, а не оскаржував порядок виплати Фондом відшкодування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не протирічать приписам ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В п. 7 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 зазначено, що оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, зокрема положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного суду від 21 березня 2018 року, відступаючи від практики Верховного СудуУкраїни, порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції, так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 закону України «Про захист прав споживачів», ст. 2 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2018 року скасувати, справу направити до районного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді