Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" квітня 2018 р. 145/455/18

2/145/452/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тиврівської РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 11.04.2002 року померла ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 4.8757 га., з кадастровим номером :03:001:0123, розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського р-ну, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку стверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 002023, виданим Ворошилівською сільською радою Тиврівського району.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на його користь. Заповіт нотаріально посвідчений 25.10.2000 року секретарем виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради за реєстровим номером 158. На момент відкриття спадщини заповіт не змінений та скасований, що стверджується відміткою на заповіті.

Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Спадщину після смерті ОСОБА_3 він прийняв в порядку ст. 549 ЦК УРСР, який був чинним на момент відкриття спадщини. Він фактично до шести місяців прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, вступивши у володіння спадковим майном. Він заволодів оригіналом державного акту, яким стверджувалося право власності померлої на земельну ділянку.

Отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки у витягах з ДЗК про земельну ділянку помилково вказана форма власності земельної ділянки та відомості про власника. Так, форма власності вказана - державна, а власником - Тиврівська РДА.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4.8757 га, з кадастровим номером :03:001:0123, розташовану на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського р-ну, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 11.04.2002 року в м. Вінниця.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник Тиврівської РДА в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує в задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки спадкодавця, що належали йому за життя і не припинилися внаслідок його смерті.

11.04.2002 року померла ОСОБА_3, що стверджується її свідоцтвом про смерть (а.с. 3), яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті, що стверджується довідкою Ворошилівської сільської ради № 22 від 12.01.2018 року (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 4.8757 га, з кадастровим номером :03:001:0123, розташована на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського р-ну, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку стверджувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 002023, виданим Ворошилівською сільською радою Тиврівського району (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на користь позивача (а.с. 9). Заповіт нотаріально посвідчений 25.10.2000 року секретарем виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради за реєстровим номером 158. На момент відкриття спадщини заповіт не змінений та скасований, що стверджується відміткою на заповіті.

Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв в порядку ст. 549 ЦК УРСР, який був чинним на момент відкриття спадщини. Він фактично до шести місяців прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, вступивши у володіння спадковим майном. Він заволодів оригіналом державного акту, яким стверджувалося право власності померлої на земельну ділянку.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки у витягах з ДЗК про земельну ділянку помилково вказана форма власності земельної ділянки та відомості про власника. Так, форма власності вказана - державна, а власником - Тиврівська РДА, що стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, витягом з ДЗК.

Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0123 станом на 16.01.2018 року становить 48 216, 01 грн., відомості про обмеження земельної ділянки відсутні (а.с. 4-6).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 р. ст.ст. 1218, 1225, 1233,1235, 1268, 1269 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 4.8757 га, з кадастровим номером :03:001:0123, розташовану на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського р-ну, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 11.04.2002 року в м. Вінниця.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 24.04.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.