Справа № 760/433/17
Провадження №2/760/2794/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря- Каліщук М.В.
позивача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
05.01.2017 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 8070,00 грн..
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач послалася на те, що 31.05.2016, о 12 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Гарматній, 7, відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Саманд», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач. В результаті даної ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоди у зазначеному вище розмірі.
Оскільки, вина відповідача у вказаній ДТП була встановлена постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2016, а він не бажає добровільно відшкодовувати завдану ним шкоду, позивач звернувся зданим позовом до суду.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений судом про час та місце розгляду справи.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у його відсутності, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 31.05.2016, о 12 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Гарматній, 7, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю велосипеда, яким керував відповідач ОСОБА_4 та автомобіля «Саманд», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач ОСОБА_3.
Внаслідок вказано дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Саманд», д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження лакофарбового покриття з лівого боку переднього крила та водійських дверей, деформацію переднього лівого крила у вигляді вм'ятини, вм'ятину на водійській двері та порозі, що вбачається із довідки до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 15.01.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Саманд», д.н.з. НОМЕР_1, складає 9 183, 72 грн.
Згідно рахунку-фактури № СФ-125 від 10.06.2016, позивачем на відновлення автомобілю після ДТП були понесені витрати в розмірі 8 070, 00 грн..
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.11.2016 встановлено, що ДТП 31.05.2016 за участю автомобіля ««Саманд», д.н.з. НОМЕР_1, сталася з вини відповідача ОСОБА_4.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 7 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Таким чином враховуючи наведене, суд вважає вину відповідача ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 31.05.2016 року доведеною.
У відповідності до ч.1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною першою ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 1 ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Отже, враховуючи, що в результаті ДТП, яка сталася 31.05.2016 з вини відповідача ОСОБА_4, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, на усунення яких ним були понесені витрати в сумі 8070,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати на відновлювальний ремонт автомобіля.
В силу ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 640, 00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 14-16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 7, 12-13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_4/АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2/ на користь ОСОБА_3 /АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3/ матеріальну шкоду в розмірі 8`070,00 (вісім тисяч сімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати з оплати судового збору в сумі 640, 00 грн..
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 05.04.2018.
Суддя В.В. Лазаренко