РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Нев'ядомського Д.В.

при секретарі Хомінській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання особи такою, що втратила право на нерухомість та визнання права власності на квартиру. До початку судового розгляду позивачка змінила свої позовні вимоги та просила припинити виконання рішення суду про виселення шляхом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. До початку судового розгляду позивачка просила залишити вимоги про припинення виконання рішення суду про виселення шляхом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки такі вимоги підлягають розгляду в іншому порядку. Заяву про залишення цих вимог без розгляду було подано й відповідачем ОСОБА_2 Ухвалою суду від 12.04.2018 року позовні вимоги про припинення виконання рішення суду про виселення шляхом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню були залишені без розгляду.

В обґрунтування свого позову про визнання права власності на квартиру в остаточній редакції, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що 26.12.2008 між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір комісії, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4447. В подальшому ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири від 16.07.2010, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 16.07.2010. Право власності за вказаним договором комісії в подальшому було набуто ОСОБА_2, який звернувся до суду з вимогами щодо примусового виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та знятгі її з реєстраційного обліку. 31 січня 2012 року апеляційний суд Харківської області постановив ухвалу за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року № 2018/2-1323/11. якою апеляційну скаргу - відхилено, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року залишено без змін. З 23.03.2017 року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТ'УЮ в Харківській області ОСОБА_5 направив ОСОБА_1 вимогу виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду про виселення у добровільному порядку. Проте, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору комісії, укладеного 26 грудня 2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4447, визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7, розташованої у будинку № 82 по вул. Сумській у місті Харкові який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 16 липня 2010 за реєстровим № 2406 та зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 серпня 2010 року задоволені в повному обсязі і ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відхилено, а рішення Київського районного суду м Харкова від 09 грудня 2016 року залишено без змін. Враховуючи, що на даний час сплинули три роки з часу набрання рішенням про виселення законної сили, відсутня можливість перегляду даного рішення за ново виявленими обставинами. Єдиним способом захисту права власності ОСОБА_1 залишилося подання позову про визнання за нею права власності на вказану квартиру.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечував з тих підстав, що ОСОБА_2 оскаржив рішення та ухвалу у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним договору комісії, укладеного 26 грудня 2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4447, визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7 у касаційному порядку. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів комісії та купівлі-продажу квартири.

Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, 16 липня 2010 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, про що між ними був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМПО ОСОБА_4 за реєстровим № 2406,

Вказаний договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 4030514. про що нотаріусом покупцю ОСОБА_2 було видано Витяг з Державного реєстру правочинів від 16 липня 2010 року за № 8778626.

09 листопада 2011 року Київський районний суд м. Харкова ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсним.

31 січня 2012 року апеляційний суд Харківської області постановив ухвалу за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року № 2018/2-1323/11 якою апеляційну скаргу - відхилено, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року залишено без змін.

26 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Київський районний суд м. Харкова із заявою про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами.

14 червня 2016 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Київським районним судом м. Харкова була постановлена ухвала, якою заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року за нововиявленими обставинами була залишена без задоволення

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року представника ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, 08 червня 2017 року Київськийрайонний суд м. Харкова виніс ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3. ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів комісії та купівлі- продажу.

Крім того, згодом ОСОБА_1 вдруге звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6. ОСОБА_3 про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсними.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2015 року в задоволенні цього позову ОСОБА_1 також було відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2015, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2015 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, а провадження у цивільній справі за її позовом було зупинено до вирішення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 355 КК України.

Однак, постановою Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року вказані вище ухвали судів нижчих інстанцій про зупинення провадження у цивільній справі були скасовані, а справа повернута до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2015 року залишене без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Шевченко Г'. М. на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року позвоні вимоги ОСОБА_1 задоволено і вирішено:

визнати недійсним договір комісії, укладений 26 грудня 2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4447;

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7 розташованої у будинку № 82 по вул. Сумській у місті Харкові який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 16 липня 2010 за реєстровим № 2406 та зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 серпня 2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відхилено, а рішення Київського районного суду м Харкова від 09 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів комісії та купівлі-продажу квартири.

Отже на даний момент існує судове рішення, яке набрало законної сили про визнання недійсним договору комісії та договору купівлі-продажу спірної квартири, таким чином, оскільки згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не породжує юридичних насідків, має бути застосовна реституція, а сторони повернуті у попередній стан, тобто власником спірної квартири має бути визнана ОСОБА_1

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 216, 316, 317 ЦК України, ст. 7, 10, 76, 141, 244-245, 259 ЦПК України, -

В и р і ш и В:

ОСОБА_7 Анатоліївни до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1, паспорт серії МК 906582, видний Київським РВХМУ УМВС України в Харківській області 23.06.1998 року право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 9450 грн.( дев»ять тисяч чотириста п»ятдесят гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Д.В. Нев'ядомський