11.04.2018 Справа № 756/6833/17
пр. №2/756/1105/18
ун. №756/6833/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.

при секретарі - Мушкетик І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, зазначила, що рішенням Мінського районного суду м. Києва від 23.02.2001 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач стверджувала, що на даний час донька навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом і до закінчення дитиною навчання або досягнення нею двадцяти трьох років. Крім того, просила стягнути з відповідача ? частину витрат на оплату навчання дитини у розмірі 34 000,00 грн. згідно договору про надання освітніх послуг.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини, при цьому не погоджувався із розміром виплат визначених позивачем. Крім того, заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат, які будуть понесені в майбутньому.

Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Після оголошення перерви в судовому засіданні ОСОБА_2 до суду не з'явився, причин неявки не повідомив. З огляду на позицію відповідача виказану щодо позову, враховуючи вимогу відповідача завершувати розгляд справи за відсутності ОСОБА_2, суд вважає можливим продовжувати судове засідання і завершити розгляд справи за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що у позивача від шлюбу з ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мінського районного суду м. Києва від 23.01.2001 року з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 08.02.2001 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час повнолітня ОСОБА_3 навчається в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», є студенткою денної форми навчання факультету маркетинг. Строк навчання - 4 роки.

За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що повнолітня ОСОБА_3 мешкає з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Відповідач після досягнення донькою повноліття матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів.

Положеннями ч. 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано жодними доказами можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, враховуючи зазначене, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи стягнення з 19.05.2017 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 34 000 грн. додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки, обґрунтовуючи свої вимоги нормами ст. 185 СК України.

При цьому, у додаткові витрати позивач включає половину суми посеместрової оплати до закінчення навчання у навчальному закладі, в тому числі, які не здійснені на даний час.

На думку суду, зазначені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними, з огляду на те, що не здійснені реально на час розгляду справи у суді і носять ймовірний характер.

Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184, 185, 191 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи стягнення з 19.05.2017 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук