АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/263/18Головуючий по 1 інстанції Кондрацька Н.М.
Категорія: 48,49 Доповідач в апеляційній інстанції Василенко Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 року (ухваленого під головуванням судді Кондрацької Н.М. о 15 год. 23 хв. в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,:

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2017 р. ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 14 серпня 2004 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Черкаським міським ДРАЦ ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 1014, та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, зокрема вони не могли дійти згоди у вирішенні важливих для сім'ї питань, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що з червня 2016 р. вони взагалі перестали спілкуватися. У результаті цього шлюбні відносини між ними припинено, а подальше подружнє життя є неможливим.

Враховуючи викладене ОСОБА_4 просив, не надаючи строк для примирення, розірвати укладений між сторонами 14 серпня 2004 р. шлюб, який зареєстрований Черкаським міським ДРАЦ ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 1014.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 14 липня 2004 р. Черкаським міським відділом РАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 1014 розірвано.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2017 р. виправлено описку у рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 р. у зазначеній справі вважати «Вірно» дату укладення шлюбу - «14 серпня 2004 р.»

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що подружнє життя між сторонами не склалось, сім'я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, моральним засадам суспільства.

В апеляційній скарзі, поданій 11 грудня 2017 р., ОСОБА_3 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 р. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не перевірено та не вмотивовано належними допустимими доказами ту обставину, що шлюб сторін суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, що не було зроблено при ухваленні оскаржуваного рішення.

Крім того, суд розглянув справу без участі відповідача, чим позбавив її можливості надавати пояснення та клопотання про надання строку для примирення.

Вважає, що шлюб не розпався, сторони можуть зберегти сім'ю, забезпечивши проживання їхніх дітей з обома батьками.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Судом встановлено, що 14 серпня 2014 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Черкаським міським ДРАЦ ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 1014 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1. (а.с. 4)

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується відповідними свідоцтвами про народження. (а.с. 10,11)

Спільне життя сторін не склалося, з підстав відсутності згоди у вирішенні важливих для сім'ї питань, що призвело до припинення, за твердженням позивача, з червня 2016 р. шлюбних відносин.

Відповідач ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтвердила припинення сімейних стосунків з травня 2016 р.

Згідно до позовної заяви позивач категорично заперечував проти надання сторонам строку на примирення.

Зі змісту ст. 3 СК України слідує, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст. 55 СК України).

Згідно з ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, зокрема є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У свою чергу ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тобто призначати строк для примирення подружжя це право, а не обов'язок суду.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про те що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, врахувавши при цьому категоричне заперечення його в питанні надання строку для примирення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції послалась на те, що суд першої інстанції не вжив заходів передбачених ст. 111 СК України щодо примирення сторін та не надав їм строк для примирення.

Незважаючи на те, що надання зазначеного строку є правом, а не обов'язком суду, судом апеляційної інстанції було вжито заходи щодо примирення подружжя ОСОБА_4 та надано строк на примирення в один місяць, оскільки позивач пояснивши, що сторони не підтримують стосунки притаманні сім'ї з червня 2016 р., категорично заперечував проти надання такого строку. Проте, по спливу наданого судом строку, сторони не примирились та, зокрема, позивач не виявив намір на збереження сім'ї.

Посилання ОСОБА_3 на те, що суд розглянув справу за її відсутності відповідають дійсності, однак за викладених обставин, не може слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Водночас, судом апеляційної інстанції даний недолік було усунуто, справу розглянуто за участі обох сторін.

При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що судом першої інстанції справу було розглянуто у строки визначені цивільним процесуальним законодавством, а саме ст. 157 ЦПК України, в редакції чинній на час вирішення спору судом, відповідно до якої суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У свою чергу в апеляційній скарзі відповідач не навела доказів, які б спростовували висновок суду проте, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2016 р. та не навела інших доводів які б спростовували висновки суду.

Враховуючи, що сторони сумісно не проживають, що вбачається як з позовної заяви так і апеляційної скарги в яких зазначені різні адреси проживання сторін, що визнається сторонами, примирення між ними до цього часу не відбулося, та те, що позивач проти нього категорично заперечує, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак

Повний текс постанови виготовлений 23 квітня 2018 року.