Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2018р. Справа №642/6476/16 Провадження №2/642/287/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;

За відсутності позивача ОСОБА_3, участю представника позивача ОСОБА_4, відсутності відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, про усунення перешкод в користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В мотивуванні позовних вимог позивач вказав, ОСОБА_3 належить 1/2 частка квартири за адресою місто Харків, вул. Скорохода, будинок № 24, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та № 5- 317, виданий 15.08.2014 року Другою Нотаріальною конторою.

Державні реєстрація права власності здійснена 15.08.2014 року реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 01, номер запису про право власності - 6697271..

Інша частка квартири АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом, але право власності на цю частку квартири вона не оформила.

Співвласник квартири відповідачка, зловживає правами, перешкоджає позивачу користуватися належною часткою квартири, порушуючи право як співвласника частки квартири , замінила замки вхідної дверей, в квартиру позивача не впускає.

Тому позивач вимагає;

- поновити позивачу порушене ОСОБА_5 право володіти, користуватися належною позивачу на праві власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_2;

- вселити позивача в квартиру та зобовязати ОСОБА_5 не перешкоджати мені як власнику 1/2 частки квартири, володіти, користуватися квартирою.

Відповідачка своїх заперечень суду не надала.

Представник позивача на позові наполягала. В пояснені вказала, що позивач проживає у Немечіні та коли приїджає до України, відповідачка не впускає його у квартиру частка якої йому належить на праві власності.

Представник відповідоча не визнає позовні вимоги.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази матеріалів справи судом встановлені наступні факти та обставини:

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає, доведеним факт, що позивачу належить 1/2 частка квартири за адресою місто Харків, вул. Скорохода, будинок № 24, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та № 5- 317, виданий 15.08.2014 року Другою Нотаріальною конторою.

Державні реєстрація права власності здійснена 15.08.2014 року реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 01, номер запису про право власності 6697271.

Інша частка квартири АДРЕСА_1, належить відповідачки, що визнає відповідачка, а тому вказані обставини суд вважає доведеними та непотребує додаткового доказування.

Позивач заявляє позовні вимоги щодо поновлення порушеного ОСОБА_5 право володіти, користуватися належною позивачу на праві власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_2, за яку він сплачує комукнальні послуги.

Але, суд не може погодитись з такою правовою позицією позивача, т.я. вимогами статті 16 ч.2 ЦК України визначено:

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З означеної норми закону не передбачено такого способу захисту прав, як поновлення порушеного право володіти, користуватися власностю. Крім того, на теперешній час позивач є власником майна у види частки вказаної квартири, що визнано відповідачкою.

Також, суд не може погодитись з вимогою позивача, щодо вселення у квартиру, т.я. матеріали справи свідчать, що зазначає представник позивача, позивач проживає у Немечині та самі по собі вимоги позивача щодо зобовязання відповідачки не чинити перешкод в користуванні власністю включають в себе безпоперешкодне входження до оселі та користування єю.

Вимогами статей 21, 24 , 41 Конституції України визначено:

Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Вимогами статті 391 ЦК України визначено: Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідачкою не спростовано твердження позивача, що з її боку мається перешкоди у користування власністю позивачем, а за таких обставини, згідно до статті 16 ч.1 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, про усунення перешкод в користування житловим приміщенням, задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 1/2 частини квартири АДРЕСА_3. м.Харкова, зобов'язав ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні 1/2 частини квартири АДРЕСА_4.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 558.20грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв