Справа № 500/5862/17
Провадження № 2/500/322/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив:

- встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

- визнати право за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3, померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- земельну частку (пай) в КСП «Україна» села Багате Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2000 року виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2/11401, (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 264);

- земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю одинадцять тисяч п'ятсот десть гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 263;

- земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, від 31.03.1997 року, зареєстрованого за № 590.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 07.04.2016 року, запис № 57 від 10.09.1979 року, прізвище спадкодавця вказане «ОСОБА_3», а в паспорті прізвище позивача вказане «ОСОБА_1».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2000 року виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2/11401, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному належало право на земельний пай в КСП «Україна» села Багате Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю одинадцять тисяч п'ятсот десять гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 264.

Крім цього, ОСОБА_4 належала земельна частка пай в КСП «Україна» села Багате Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю одинадцять тисяч п'ятсот десть гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 263.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 01.10.2003 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- 1/2 частина земельної частки (пай) в КСП «Україна» села Багате Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2000 року виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2/11401 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 264;

- право земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю одинадцять тисяч п'ятсот десть гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 263.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 29.07.2003 року, посвідченого секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 241, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_3.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.10.2017 року за № 2213, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 05.12.2005 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» села Багате Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, 1/2 частина якої належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2000 року виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2/11401, (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 264), а 1/2 частину якого він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_4, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав;

- право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 263, який він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_4, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

- право на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 31.03.1997 року, зареєстрованого за № 590.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49489144 від 17.10.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є:

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8, від 04.12.1984 року, виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 від 09.02.2006 року, виданого виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2»;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 07.04.2016 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Крім цього, факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.10.2017 року за № 2214 а також довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.12.2017 року за № 4268, згідно якої ОСОБА_1 дійсно є сином ОСОБА_3.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.10.2017 року за № 2214, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до п. 3.1 роз'яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В свою чергу відповідно до п. 3.5 роз'яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_10, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 15.11.1995 року, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_11 виданий Білгород - Дністровським РВ УМВС України в Одеській області від 24.02.2006 року, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати право за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3, померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- земельну частку (пай) в КСП «Україна» села Багате Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2000 року виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2/11401, (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 264);

- земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю одинадцять тисяч п'ятсот десть гривень, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 31.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 263;

- земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, від 31.03.1997 року, зареєстрованого за № 590.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2018 року.

Суддя: О.О.Бурнусус