Справа № 308/8021/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Бенца К.К.,

за участю секретаря Вереш А.В.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В`ячеслава Анатолійовича про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14.10.1995 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у Тарандинцівській сільській раді Лубенського району Полтавської області, про що було зроблено актовий запис - №8. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач вказує на те, що спільне життя між ними на протязі останніх двох років поступово погіршувалося, через протилежні погляди на шлюб та сім'ю , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У зв'язку з чим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов'язків у сторін, як подружжя не існує.

З посиланням на викладене позивач просить суд: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 В`ячеславом Анатолійовичем зареєстрований 14.10.1995 року у Тарандинцівській сільській раді Лубенського району Полтавської області, про що було зроблено актовий запис - №8- розірвати.

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги позову підтримала, просила їх задоволити з підстав та мотивів викладених у позові . Вказала, що подружні стосунки не підтримують з 2016 року , спільне господарство не ведуть.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення з підстав та мотивів викладених позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В звязку з визнанням позову відповідачем ОСОБА_2, суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 14.10.1995 року, який був зареєстрований у Тарандинцівській сільській раді Лубенського району Полтавської області, про що було зроблено актовий запис - №8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 271763 від 14.10.1995 року.

У даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджують сторони припинені з 2016 року.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечен.,

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 272 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2/ 35, паспорт громадянина України ВО 187562, виданий Чопським ВМ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області 23.07.1997 р.) до ОСОБА_1 В`ячеслава Анатолійовича ( місце реєстрації АДРЕСА_1/ 35) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 В`ячеславом Анатолійовичем, що зареєстрований 14.10.1995 року у Тарандинцівській сільській раді Лубенського району Полтавської області, про що було зроблено актовий запис - №8- розірвати розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 В`ячеслава Анатолійовича ( місце реєстрації АДРЕСА_1/ 35) на користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2/ 35, паспорт громадянина України ВО 187562, виданий Чопським ВМ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області 23.07.1997 р.) суму сплаченого нею судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Дата складання повного судового рішення 24.04.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4