Ухвала

12 березня 2018 року

м. Київ

справа №712/180/17-ц

провадження №61-3ск17

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду КарпенкоС. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 5 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2, подану 11 грудня 2017 року, залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, для надання відповідних доказів отримання 22 листопада 2017 року копії повного тексту ухвали суду апеляційної інстанції.

На виконання вимог суду заявником надано копію поштового конверту, з якої вбачається, що апеляційним судом надіслано на адресу ОСОБА_2 поштову кореспонденцію 21 листопада 2017 року.

Відповідно до підпункту 11 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України, що діяла на час подання касаційної скарги, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Заява ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 5 жовтня 2017 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 14 листопада 2017 року підлягає задоволенню, оскільки копія ухвали суду апеляційної інстанції була надіслана поштою на її адресу 21 листопада 2017 року, що свідчить про поважність причин пропущення процесуального строку.

Окрім цього, зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення Верховним Судом рішення у справі з підстав ненадання нею відповідних доказів, надано строк для сплати судового збору і подання ще одного примірника касаційної скарги з додатками.

Вказані вимоги заявник виконала частково, надіславши два примірника касаційної скарги з додатками, та повторно звернулася із клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Посилається на те, що внаслідок затяжної хвороби та частої необхідності у стаціонарному лікуванні вона не працює і не має коштів на сплату судового збору, що підтверджується копіями медичних довідок, виписного епікризу та листками непрацездатності.

Заявник також указує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика ЄСПЛпід час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії».

При розгляді справ необхідно дотримуватися балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Гарантією такого справедливого балансу зі збереженням безперебійного функціонування судової системи є можливість суду звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

При оцінюванні розміру судового збору обов'язково враховуються питання фінансової спроможності заявника його сплатити, обставини конкретної справи та стадія провадження.

Надані заявником докази не свідчать про наявності у ОСОБА_2 підстав для відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Заявник не вказує на обставини, які унеможливлюють сплату судового збору у розмірі 768 грн., свідчать про його нерозумність та порушення справедливого балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя. Такий розмір судового збору переслідує законну мету, не перешкоджає доступу до суду і не ускладнює цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті права доступу до суду.

За таких обставин підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору немає.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Оскільки вимоги ухвали від 29 грудня 2017 року в частині сплати судового збору заявником не виконані і у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, з ініціативи суду встановлений ним процесуальний строк для усунення недоліків підлягає продовженню.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 5 жовтня 2017 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 14 листопада 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у справі.

Продовжити ОСОБА_2 строк для сплати судового збору на три дні з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Карпенко