Справа № 584/827/17
Провадження. № 2/584/13/18
20.04.2018 Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого - судді Толстого О.О.
при секретарі Зікрати Я.В.
за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1
представника відповідачів ОСОБА_2та ОСОБА_3 адвоката
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, про виселення, усунення перешкод у користуванні квартирою та проведенні будівельних робіт,
ВСТАНОВИВ :
Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 10.04.2018 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, про виселення, усунення перешкод у користуванні квартирою та проведенні будівельних робіт, задоволено частково та зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_6усунути перешкоди в користуванні квартирою № 3, що розташована по вул. Миколи Маклакова, буд. 100, в м. Путивль Сумської області, шляхом звільнення її приміщень від особистих речей та іншого належного їм майна протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. Для вирішення питання про судові витрати призначене окреме судове засідання.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України у цьому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Як розяснено в п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2017 між позивачем та адвокатом укладено угоду про надання правової допомоги при розгляді даної цивільної справи, розмір гонорару визначено за домовленістю сторін у сумі 7000 грн., 640 грн. для сплати судового збору та 80 грн. представницькі розходи (а. с. 31).

Згідно з наданим актом виконаних робіт від 19.04.2018 (а.с. 106) на виконання угоди адвокатом було зібрано письмові докази, проаналізовано наявні документи (10 год.), направлено лист-повідомлення відповідачам, складено та направлено позовну заяву до суду (15 год.), а також він брав участь у 8 судових засіданнях в якості представника позивача, що підлягає оплаті на загальну суму 7000 грн. Крім цього, ним було сплачено судовий збір в сумі 1280 грн.

За правилами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Як розяснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013).

Обовязок щодо попереднього визначення суми судових витрат встановлено ст. 134 ЦПК України в редакції, яка діє із 15.12.2017.

Враховуючи те, що позовна заява була подана 17.07.2017, тому не подання позивачем попереднього розрахунку суми судових витрат не може бути підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що адвокат брав участь в якості представника позивача в пяти судових засіданнях, тобто в меньшому обсязі ніж у наданому розрахунку, тому враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, не визнання позову відповідачами, часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, витрати з оплати правничої допомоги, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, необхідно зменшити до 6180 грн.

У свою чергу, відповідачем ОСОБА_3 понесені витрати на оплату правничої допомоги адвоката, який діяв на підставі відповідного договору від 27.08.2017 (а.с.49).

Згідно наданого розрахунку та акту виконаних робіт (а.с. 94-95) на виконання угоди адвокатом надана попередня консультація (1 год.), здійснено вивчення та правовий аналіз справи (1 год.), підготовлені заперечення проти позову та відзив на позов, клопотання (3 год. 30 хв.) та брав участь у чотирьох судових засіданнях в якості представника відповідача, за що сплачено 2500 грн.

Таким чином, оскільки немайнові вимоги позивача задоволено частково, виходячи з розяснень, які викладені в п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», слід покласти на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у дольовому порядку половину понесених позивачем судових витрат, а саме : 6180 грн. /2 = 3090 грн., по 1545 грн. з кожного, а на позивача : 2500 грн./2 = 1250 грн. судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_3

В силу ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у порядку зарахування присуджених сум, підлягає сплаті на користь позивача : з відповідача ОСОБА_3 - 295 грн., а з відповідача ОСОБА_6 1545 грн. різниці в понесених судових витратах.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Доповнити рішення Путивльського районного суду Сумської області від 10.04.2018 у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, про виселення, усунення перешкод у користуванні квартирою та проведенні будівельних робіт.

Стягнути зі ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 Російської Федерації) 1545 ( одна тисяча пятсот сорок пять гривень) грн. компенсації за понесені судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 Російської Федерації) 295 ( двісті девяносто пять гривень) грн. компенсації за понесені судові витрати.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 25.04.2018.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_7