АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Херсон

справа № 667/3692/14

провадження № 22-ц/791/201/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Кузнєцова О.А.,

секретар Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2014 року у складі судді Майдан С.І. у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12 січня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/23/1700, за умовами якого ОСОБА_2 було надано споживчий кредит у розмірі 58400 доларів США строком до 12 вересня 2014 року зі сплатою 12,2 % річних. В цей же день з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № 014/23/1700 від 12 січня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

З метою зменшення фінансового навантаження на ОСОБА_2 17 березня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 та 05 червня 2009 року додаткову угоду №2, згідно яких суму залишку по кредиту було збільшено на суму заборгованості по відсоткам без видачі кредитних коштів та тимчасово на період з 12 червня 2009 року по 12 квітня 2010 року змінено графік повернення кредиту шляхом надання кредитних канікул. Також додатковою угодою № 1 від 17 березня 2009 року тимчасово на період з 12 квітня 2009 року по 12 квітня 2010 року встановлено відсоткову ставку у розмірі 9,2 % річних.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань по Договору виникла заборгованість, яка станом на 09 квітня 2013 року становить - 146165,59 доларів США, що еквівалентно 1714254,45 грн., яка складається: 24247,39 доларів США, що еквівалентно 284377,44 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 16473,85 доларів США, що еквівалентно 193208,06 грн., 105444,35 доларів США, що еквівалентно 1236668,95 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків. Зважаючи на викладене позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/23/1700 від 12.01.2008 року у розмірі 146165,59 доларів США, що еквівалентно 1714254,45 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3654 грн.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2014 року позов задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 146165,59 доларів США, що еквівалентно 1714254,45 грн., яка складається: 24247,39 доларів США, що еквівалентно 284377,44 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 16473,85 доларів США, що еквівалентно 193208,06 грн., 105444,35 доларів США, що еквівалентно 1236668,95 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» понесені судові витрати у розмірі по 1827 грн. з кожного.

Рішення мотивовано тим, що заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 04 квітня 2013 року внаслідок невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору у розмірі 146165,59 доларів США, що еквівалентно 1714254,45 грн. та складається з 24247,39 доларів США, що еквівалентно 284377,44 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 16473,85 доларів США, що еквівалентно 193208,06 грн. заборгованості по відсоткам, 105444,35 доларів США, що еквівалентно 1236668,95 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків відповідно до вимог ст.ст.611,615, ч.2 ст. 554 ЦК України підлягають солідарному стягненню з боржника та поручителя на користь позивача.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року до участі у справі залучено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як правонаступник ПАТ «Райфайзен Банк Аваль».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити Банку у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити Банку у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати у її відсутність.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/23/1700, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит на споживчі цілі у розмірі 58400 доларів США, зі сплатою12,2% на рік, з кінцевим терміном повернення до 12 вересня 2014 року (п. 1.1., 1.2 Договору) (а.с.14-17).

В забезпечення виконання зобов'язання Позичальника по кредитному договору 12 січня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого сторони погодили, що поручитель і боржник відповідають перед банком як солідарні боржники (а.с.36-37).

17 березня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/23/1700 від 12 січня 2008 року, за умовами якої з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони досягли згоди про зміну умов погашення Кредиту, а саме тимчасово на період з 12 квітня 2009 року по 12 квітня 2010 року встановлено відсоткову ставку у розмірі 9,2 % річних, тимчасово на період з 12 квітня 2009 року по 12 квітня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу Позичальника до розміру процентів (встановлено кредитні канікули) та збільшено розмір кредиту шляхом видачі додаткового траншу за кредитом в розмірі та в наступні строки 12 квітня 2009 року 488,36 доларів США (а.с. 27).

Погашення заборгованості Позичальника за договором здійснюється згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 1, 2 до додаткової угоди) (п. 4 Додаткової угоди).

Також, 17 березня 2009 року між Банком та поручителем ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки № 1 від 12 січня 2008 року з якої вбачається, що всі зобов'язання Боржника перед Банком по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями Кредитного договору, як це визначено Кредитним договором, в тому числі щодо повернення суми кредиту, а саме 58888,36 доларів США, сплати процентів за його користування та комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов Кредитного договору в повному обсязі (п. 1.3.Додаткової угоди) (а.с. 38).

Крім того, 05 червня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору №014/23/1700 від 12 січня 2008 року, за умовами якої з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) Кредиту (а.с.28).

Відповідно п. 1 Додаткової угоди № 2 сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк якого настав, у такому порядку: станом на дату укладення цієї додаткової угоди фактична заборгованість Позичальника за кредитним договором по сплаті суми Кредиту становить 50790,87 доларів США (Фактична заборгованість за сумою Кредиту) ( п.1.1.); станом на дату укладення цієї додаткової угоди заборгованість Позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав складає 1067,45 доларів США (заборгованість), у тому числі 277, 49 доларів США - заборгованість з погашення суми кредиту, та 789,96 доларів США- заборгованість з погашення процентів (заборгованість за процентами) (п.1.2); на підставі цієї Додаткової угоди з 12 червня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму Заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачою кредитних коштів Позичальнику (п.1.3);

Згідно п. 2 Додаткової угоди № 2 тимчасово, на період з 12 червня 2009 року до 12 квітня 2010 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту та зміни строку його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплаті інших платежів, що є додатком до Додаткової угоди та її невід'ємною частиною.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що останній платіж на виконання умов договору позичальником здійснено 30 травня 2012 року.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 09 квітня 2014 року становила 146165,59 доларів США, що еквівалентно на час звернення до суду 1714254,45 грн. та яка складається з 24247,39 доларів США, що еквівалентно 284377,44 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 16473,85 доларів США, що еквівалентно 193208,06 грн. відсотків за користування кредитом, 105444,35 доларів США, що еквівалентно 1236668,95 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків.

06 березня 2014 року на адресу ОСОБА_2 Банком направлено письмову вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №014/23/1700 від 12 січня 2008 року.

В цей же день на адресу ОСОБА_4 Банком направлено письмову вимогу про виконання грошових зобов'язань за Договором поруки №1 від 12 січня 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності факту невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим вимоги позивача, в силу умов кредитного договору та ст. 526, 554 ЦК України, є законним та обґрунтованими.

Проте повністю погодитись з такими висновками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Виходячи з положень статей 6,626-631,526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, відповідно до вимог частин 1,2 ст. 554 ЦК України, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, встановивши, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 09 квітня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 146165,59 доларів США, яка складається з 24247,39 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 16473,85 доларів США заборгованості по відсоткам та 105444,35 доларів США пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором щодо сплати основного боргу, процентів та неустойки за неналежне виконання умов договору.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано, що неустойка (пеня) розрахована позивачем з порушенням вимог діючого законодавства з 12 квітня 2011 року висновків суду не спростовують.

Позовна давність, відповідно до ст. 256 ЦК України, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, згідно зі ст. 257 ЦК України, встановлюється у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік (п.1ч.2ст.258 ЦК України).

Частиною 2 ст. 267 ЦК України встановлено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

За правилами частини 3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом частини 4 ст. 267 ЦПК України, підставою для відмови у позові є сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судом, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки жодною стороною у справі при розгляді справи судом першої інстанції до винесення ним оскаржуваного рішення не заявлено про пропуск банком позовної давності, заява про застосування позовної давності не може бути предметом розгляду на стадії апеляційного провадження.

Проте, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин норми ч. 3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені.

За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини 1,3 ст. 549 ЦК України).

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що за змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Враховуючи, що розмір нарахованої за договором пені значно перевищує розмір збитків, заподіяних несвоєчасним погашенням кредиту, що суперечить засадам розумності та справедливості, колегія суддів вважає за можливе до даних правовідносин застосувати положення ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (пені) до суми заборгованості за тілом кредиту, а саме до 41000доларів США.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про відсутність у нього заборгованості перед Банком за кредитним договором №014/23/1700 від 12 січня 2008 року. На підтвердження вказаних доводів ОСОБА_2 посилається на довідку видану Банком 26 грудня 2014 року за № 114-12-0-00/804, в якій зазначено, що на підставі рішення кредитного комітету Банку від 19 листопада 2014 року за №114-0-0-00/9-390, у зв'язку з погашенням кредиту Херсонська обласна дирекція АТ «Райфайзен Банк Аваль» надає згоду на зняття з реєстрації транспортного засобу.

З протоколу засідання Комітету з проблемних кредитів роздрібного бізнесу ЦО від 19 листопада 2014 року № №114-0-0-00/9-390 вбачається, що Комітетом прийнято рішення про внесення на погашення заборгованості за кредитом №014/23/1700 від 12 січня 2008 року позичальника ОСОБА_2 суми не менше ніж 16726 доларів США, після виконання цієї умови зняти обтяження з предмету забезпечення.

Зазначене рішення Комітету з проблемних кредитів не свідчить про погашення позивачем кредиту в повному обсязі. Крім того, вказані обставини виникли вже після ухвалення судом першої інстанції рішення, а тому не могли бути враховані судом першої інстанції. Зменшення розміру заборгованості після ухвалення судом рішення, не є підставою для його скасування, а лише повинно бути враховано при його виконанні.

Враховуючи наведене колегія судді вважає за необхідне рішення суду змінити, зменшивши розмір стягненої з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Банку пені з 105444, 35 доларів США до 41000доларів США, що еквівалентно 480520,00 грн., в зв'язку з чим змінити загальний обсяг стягнутої заборгованості за кредитним договором № 014/23/1700 від 12 січня 2008 року - з 146165,59 доларів США до 81721,24 доларів США, що еквівалентно 957772,93 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2014 року змінити, зменшивши розмір стягненої з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» пені з 105444, 35 доларів США до 41000доларів США, що еквівалентно 480520,00 грн., в зв'язку з чим змінити загальний обсяг стягнутої заборгованості за кредитним договором № 014/23/1700 від 12 січня 2008 року - з 146165,59 доларів США до 81721,24 доларів США, що еквівалентно 957772,93 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2018 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова