Ухвала

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 202/12824/14-ц

провадження № 61-5332св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування - служба у справах дітей Індустріального районного у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року у складі головуючого судді Мороза В. П. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року постановлену у складі суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Макаров М. О.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 подав до суду позов до ОСОБА_5,

ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська І. Р., відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування - служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов'язання повернути майно за недійсними правочинами, визнати право власності, усунути перешкоди у користуванні.

Позовна заява мотивована тим, що 22 жовтня 1999 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 Через два місяці після укладання шлюбу позивач за особисті кошти, отримані ним від підприємницької діяльності, а саме - маршрутних перевезень, 05 січня 2000 року, придбав 13/100 домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за 6 500 дол. США у ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та ОСОБА_6 народилася донька

ОСОБА_12

В 2004 році за рахунок коштів від продажу однокімнатної квартири за адресою:

вул. Червоного Козачества в м. Дніпропетровську, яка належала ОСОБА_4 на праві особистої власності, останній здійснив перебудову та добудову мансардного поверху домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20 вересня

2001 року № 2160 ОСОБА_4 надано у власність дві земельні ділянки площею 0,0883 га та 0,0157 га за адресою: АДРЕСА_1.

З 2002 року він, його дружина та донька ОСОБА_12 зареєстровані в даному домоволодінні.

10 листопада 2010 року позивач, за згодою дружини, взяв позику у ОСОБА_13 в сумі 718 200,00 грн, що було еквівалентно 90 000 доларам США - про що було укладено відповідний договір.

09 грудня 2010 року позивач терміново (угоди оформлялися за терміновим замовленням) під впливом тяжкої для нього обставини (під загрозою втратити єдине житло на яке можливо було звернуто стягнення по зобов'язанням за договором позики від 10 листопада 2010 року) і на вкрай невигідних умовах (так вартість нерухомого майна зазначеного в договорах купівлі-продажу зазначено не за ринковими цінами, а фактично в десять разів нижче ринкових цін) вчинив продаж власного нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, своїй тещі ОСОБА_5

Того ж дня ОСОБА_4 подарував своєму батьку ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_2.

Зазначав, що ОСОБА_5 було відомо, що в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована та мешкає дитина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як ОСОБА_5 після смерті чоловіка тривалий час проживала в даному домоволодінні, однак ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_5 не звертались до органу опіки та піклування за згодою на продаж домоволодіння.

При укладанні даних договорів між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було обумовлено, що після погашення позики ОСОБА_4 в сумі 90 000 дол. США, ОСОБА_5 продасть назад нерухоме майно ОСОБА_4 або угоду купівлі-продажу буде розірвано. При цьому, при укладанні договорів нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, жодних розрахунків за нібито продане нерухоме майно не проводилося, а тільки в договорах було зроблено стандартний запис нотаріусом про проведення розрахунку, який не відповідав дійсності.

Позивач посилається на те, що у ОСОБА_5 не було ніколи грошових коштів в сумі 131 162,00 грн, вона все життя працювала поштаркою з мінімальною заробітної платою і на момент вчинення угоди була пенсіонеркою і жодних доходів крім мінімальної пенсії у неї не має.

Вважає, що оскільки договір від 09 грудня 2010 року купівлі-продажу 13/100 домоволодіння укладено без згоди органу опіки та піклування, то він є таким, що не відповідає вимогам закону, а відтак є недійсним.

ОСОБА_4 в період з кінця 2011 року по кінець 2014 року вчиняв дії щодо догляду за домоволодінням по АДРЕСА_1 як власник та господар.

З грудня 2014 року ОСОБА_4 не може попасти в будинок за адресою:

АДРЕСА_1, а також на територію даного домоволодіння у зв'язку з тим, що в будинку було замінено ключі від замків, без повідомлення його, як співмешканця даного домоволодіння.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня

2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу (бланк ВРД

від 09 грудня 2010 року № 761068) 13/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською І. Р. зареєстрований в реєстрі за № 6028 та скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на 13/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу (бланк ВРД

від 09 грудня 2010 року № 761069) земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0883 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською І. Р. зареєстрований в реєстрі за № 6031 та скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0883 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1.

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу (бланк ВРД 761070) земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0157 га від 09 грудня 2010 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенською І. Р. зареєстрований в реєстрі за

№ 6034 та скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,0157 га що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 майно передане за недійсними правочинами: 13/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0157 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,0883 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на: 13/100 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з: в житловому будинку А-1 прим. 1-3, 1-4, 1-5, в прибудові а-1 прим. 1-2, 1-1, тераса а'-1, убиральня - З, споруди № 1, 2, 7, I, житл. пл. 23,1 кв. м,

заг. пл. 40,9 кв. м; земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0157 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,0883 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, шляхом вселення його у дане домоволодіння та зобов'язано ОСОБА_5 і

ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та у доступі на територію цього домоволодіння і зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надати повний комплект ключів від дверей та воріт домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська І. Р., відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування - служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов'язання повернути майно за недійсними правочинами, визнання права власності, усунення перешкод у користуванні відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під загрозою втратити житло через борги позивач був вимушений укласти договори купівлі-продажу належного йому нерухомого майна на вкрай невигідних умовах позбавивши себе єдиного житла і що за відсутності тяжких обставин позивач взагалі на зазначених умовах не уклав би спірні правочини, що є підставою для визнання цього договору недійсним у порядку статті 233 ЦК України. ОСОБА_6 не надано до матеріалів справи доказів накопичення грошових коштів до шлюбу та доказів придбання спірного домоволодіння по АДРЕСА_1 за спільні кошти. При цьому, суд відмовив в частині позовних вимог про повернення правовстановлюючих документів у зв'язку з тим, що позивачем у позові не конкретизовано, які саме правовстановлюючі документи просить повернути позивач, та врахував, що позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права власності на нерухоме майно на підставі частини першої статті 392 ЦК України у зв'язку з втратою ним документа, який засвідчує його право власності.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У квітня 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 09 березня 2017 року, в якій просять скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої і апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не було доведено фіктивність правочинів, оскільки продавець при підписанні цього договору та своїм підписом підтвердив проведення розрахунку та відсутність претензій до покупця в частині фінансового характеру, а тому судами безпідставно задоволені вимоги позивача. Крім того, зазначає, що сторони підтвердили, що умови договорів їм зрозумілі та роз'ясненні нотаріусом, та підтвердили, що не носять фіктивного характеру та не є удаваними правочинами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У червні 2017 року від ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_15надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в яких заявники просять відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки фактично зводиться до переоцінки доказів, яким суди надали належну оцінку.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, орган опіки та піклування - служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов'язання повернути майно за недійсними правочинами, визнати право власності, усунути перешкоди у користуванні за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик