Справа №303/7313/17
2/30/3464/18
ряд.стат.звіту № 46
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В. О.

при секретарі Лаврів Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом Мукачівського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_1 про усунення перешкоди Мукачівському МУВН в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

Мукачівське міжрайонне управління водного господарства звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкоди Мукачівському МУВН в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва. Свої вимоги мотивує тим, що до Мукачівського МУВН звернулась ОСОБА_1 за погодженням проекту землеустрою. Вказаний проект землеустрою виготовлений із суттєвими порушеннями меж та захоплення земельної ділянки Мукачівського МУВГ, відповідно до виданого управлінню в 2014 році витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ЕЕК № 844784, та як вказаною особою самовільно побудовано на території управління, на якій розташовано механізований загін - частину житлового будинку, що підтверджується проведеними ДП «Закарпатгеодезцентр» геодизичними роботами по закрпіпленню межі земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Мукачівського МУВГ. Земельна ділянка відведена ОСОБА_1 у користування на підставі ріщення Ракошинської сільської ради Мукачівського району 15 сесії пятого скликання № 6 від 26.03.2008 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки». У матеріалах проекту, наданого для погодження ОСОБА_1 наявне рішення № 10 від 14.04.2008 року «Про надання дозволу на узаконення та будівництво житлового будинку». В подальшому Мукачівське МУВГ звернулось до Ракошинської сільської ради Мукачівького району про надання розяснення щодо чинності та правомірності рішень, на що було запропоновано звернутись до відповідних інстанцій для вирішення даного питання по суті. Зазначає, що рішення Ракошинської сільської ради є нікчемним правочином та суперечить інтересам Мукачівського міжрайонного управління водного господарства. У звязку з тим, що рішення Ракошинської сільської ради є недійсними, а частина земельної ділянки, яка була предметом зазначених рішень підлягає поверненню Мукачівському МУВГ, то підлягає знесенню і частина самочинно збудованого житлового будинку.

У звязку з цим просить зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди Мукачівському МУВГ в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: 89620, с.Ракошино, вул. Бенедиківська, 11, Мукачівського району шляхом знесення частини самочинно збудованого будинку на території управління, покласти на ОСОБА_1 витрати на проведення робіт зі знесення будівлі, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Мукачівського МУВГ сплачену вартість ДП «Закарпаттягеодезцентр» проведення геодизичних робіт з перенесенням проекту в натурі в розмірі 1992,56 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач, подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в позові у звязку з пропуском строку позовної давності, так як реєстрація права власності проводилась 17.12.2014 року, про що позивачу було відомо, а отже і строк позовної давності закінчився 17.12.2017 року.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Судом встановлено, що земельна ділянка відведена ОСОБА_1 у користування на підставі ріщення Ракошинської сільської ради Мукачівського району 15 сесії пятого скликання № 6 від 26.03.2008 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» ( а.с. 5).

Відповідно до рішення № 10 від 14.04.2008 року «Про надання дозволу на узаконення та завершення будівництва житлового будинку» ОСОБА_1 надано довіл на узаконення та завершення будівництва житлового будинку в с.Ракошино, вул. Бенедиківці,11.( а.с.6)

В подальшому, 27.11.2017 року за № 01-12/915, Мукачівське МУВГ звернулось до Ракошинської сільської ради Мукачівського району про надання розяснення щодо чинності та правомірності рішень. (а.с.7).

Відповідно до листа Ракошинської сільської раи Мукачівського району від 01.12.2017 року № 02-10/55, визначення чинності та правомірності ріщень органу місцевого самоврядування не входить до компетенції ОМС, а в даному випадку ускладнено ще й фактом відсутності в архівах сільської ради матеріалів за 2008 рік.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Згідно зі ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень-міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Власник земельної ділянки, відповідно до ч. 1ст. 319 Цивільного кодексу України володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином, у процесі проведення самочинних забудов, що розташовані за адресою: 89620, с.Ракошино, вул. Бенедиківська, 11, Мукачівського району на земельній ділянці, яка була здійснена з порушенням проектної документації, відповідачем було порушено чинне законодавство України.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином суд вважає, що вимоги Мукачівського міжрайонного управління водного господарства заявлені відповідно до чинного законодавства, є законними та обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

З приводу застосування позовної давності, про що було заявлено відповідачем то суд зазначає, що відповідно до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року передбачено, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об'єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва. Тому строк позовної давності не пропущено.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та враховуючи те, що в ході судового розгляду підтвердився факт порушення прав позивача, а тому такі перешкоди мають бути усунуті шляхом зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди Мукачівському МУВГ в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: 89620, с. Ракошино, вул. Бенедиківська, 11, Мукачівського району шляхом знесення частини самочинно збудованого будинку на території управління, покласти на ОСОБА_1 витрати на проведення робіт зі знесення будівлі, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Мукачівського МУВГ сплачену вартість ДП «Закарпаттягеодезцентр» проведення геодизичних робіт з перенесенням проекту в натурі в розмірі 1992,56 грн.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 391, 376 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Мукачівського міжрайонного управління водного господарства - задоволити.

Зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди Мукачівському МУВГ в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: 89620, с.Ракошино, вул. Бенедиківська, 11, Мукачівського району шляхом знесення частини самочинно збудованого будинку на території управління.

Витрати на проведення робіт зі знесення будівлі покласти на ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Мукачівського МУВГ сплачену вартість ДП «Закарпаттягеодезцентр» проведення геодизичних робіт з перенесенням проекту в натурі в розмірі 1992,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Мукачівського міжрайонного управління водного господарства 1600,00 грн. судових витрат

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Монич