Ухвала

24 квітня 2018 року
м. Київ

справа № 2-569/07

провадження № 61-11000ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по грошовій компенсації за речове майно,

ВСТАНОВИВ :

До суду касаційної інстанції 29 січня 2018 рокувійськова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2018 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену редакцію касаційної скарги та її копії, відповідно до кількості учасників справи та докази сплати судового збору

У квітні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла заява військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що на даний момент необхідні кошти для сплати судового збору на відповідній статті кошторису видатків військової частини НОМЕР_1 відсутні, тому немає можливості провести оплату судового збору.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частині першій статті 136 ЦПК України, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 14 березня 2018 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору до моменту надходження коштів на рахунок частини.

Продовжити військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 14 березня 2018 року, до 24 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь