Постанова

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 286/1665/17

провадження № 61-861св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Твій хліб»,

представник позивача - Вигівська Ольга В'ячеславівна,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області у складі судді Павицької Т. М. від 28 листопада 2017 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Твій хліб» (далі - ТОВ «Твій хліб») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4,

ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди.

Заочним рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року позов ТОВ «Твій хліб» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь

ТОВ «Твій хліб» майнову шкоду в розмірі 20 717,37 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_5 звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд такого рішення.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 21 вересня

2017 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року залишено без задоволення.

28 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду апеляційної інстанції зі скаргою на вказану ухвалу.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 21 вересня 2017 року повернуто до Овруцького районного суду Житомирської області для виконання вимог передбачених частиною другою статті 293 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 30 жовтня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 21 вересня 2017 року повернуто заявнику.

У жовтня 2017 року ОСОБА_5 подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28 листопада 2017 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження заочного рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року.

Відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.

18 грудня 2017 року ОСОБА_5 подаладо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що наведені нею причини пропуску строку оскарження заочного рішення суду першої інстанції необґрунтовано визнано апеляційним судом неповажними.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

01 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого ч. 2 ст. 294 ЦПК України, поважні причини пропущення такого строку відсутні.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Пропустивши строк апеляційного оскарження й звернувшись до апеляційного суду із заявою про поновлення цього строку, ОСОБА_5 посилалась на те, що вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки копію ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 21 вересня 2017 року вона отримала з порушенням положень статті 222 ЦПК України, разом з тим, у десятиденний строк з моменту отримання вказаної копії вона не мала можливості подати апеляційну скаргу у зв'язку із станом здоров'я, на підтвердження чого надано копії медичної картки, довідки до акта огляду МСЕК Серія ЖИА № 104746, з якої вбачається, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи, а також довідку Овруцької центральної районної лікарні № 113.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої цієї статті однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 13 ЦПК України 2004 року встановлено, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 73, частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року, апеляційний суд за заявою особи може поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, апеляційний суд належним чином не з'ясував причини пропущеного заявником строку апеляційного оскарження та підстав для його поновлення, що є порушенням наведених вище норм права.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу - передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 28 листопада 2017 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило