Справа № 180/2294/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючої - судді Тананайської Ю.А., при секретарі Новоселецькій К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Марганці цивільну справу № 180/2294/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна 25.09.2007 року за № 5717242 на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції, 11367 від 22.08.2007 року, а саме - квартири АДРЕСА_1, яка належала її чоловіку ОСОБА_4, померлому 29 червня 2014 року. Після смерті ОСОБА_4, вона як спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 09 лютого 2017 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 Отримання свідоцтва про право на спадщину унеможливлюється арештом, накладеним постановою державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції від 22.08.2007р., реєстраційний номер обтяження 5717242. Позивач посилається на те, що в позасудовому порядку вирішити питання про скасування арешту з квартири є неможливим, оскільки виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 закінчене. Наявність обтяження щодо майна спадкодавця порушує її права, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва на спадщину, у звязку з чим вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Просить суд зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстрованого 25.09.2007 року, реєстраційний номер обтяження 5717242, а саме: з квартири АДРЕСА_1 право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4, який помер 29 червня 2014 року, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції від 22.08.2007 року в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17.01.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач на розгляд справи не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність у наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв чи клопотань не надходило.

Представник третьої особи Марганецького ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на розгляд справи не зявився, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило.

Третя особа ОСОБА_3 на розгляд справи не зявився, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справ. Заяв чи клопотань не надходило.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії І-КИ № 352187, виданого повторно 20 грудня 2016 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 30.01.1999 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4. Відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно у Дніпропетровському обласному комунальному підприємстві «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 977706 від 11.07.2003 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

29 червня 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-КИ №573977, виданим 02 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 424.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1.

На запит суду, приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 надано копію спадкової справи № 76-2016, заведеної щодо майна померлого 29 червня 2014 року ОСОБА_4, з якої вбачається, що після смерті останнього, до нотаріальної контори 21 грудня 2016 року звернулась дружина померлого ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини. 09 лютого 2017 року постановою приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 через наявність зареєстрованого арешту нерухомого майна.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтв про право на спадщину) ОСОБА_2, як кредитор спадкодавця ОСОБА_4 не предявляла своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України.

На запит суду, щодо надання відомостей накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7, в.о. начальника Марганецького міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 надано письмову відповідь, згідно якої, у Марганецькому МВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2. З метою примусового стягнення з боржника заборгованості перед стягувачем державним виконавцем відносно ОСОБА_4 вживалися заходи примусового виконання, визначені чинним законодавством, в тому числі накладено арешт на все майно боржника, оголошено заборону на його відчуження для забезпечення виконання судового рішення.

23.12.2016 року державним виконавцем по виконавчому провадженню винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, постановою державного виконавця ВДВС Марганецького міського управління юстиції, від 22.08.2007 року накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 5717242, зареєстрований 25.09.2007 року.

Згідно ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки у виконавчому провадженні державним виконавцем 23.12.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, то у державного виконавця були наявні підстави для зняття арешту з майна боржника. Разом із цим, на даний час існує арешт нерухомого майна, підставою якого є постанова про арешт майна, свідченням чого є витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Під час закінчення виконавчого провадження дані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» виконані не були, у звязку із чим тривалий час питання про зняття арешту не вирішено в повному обсязі, що призводить до порушення прав позивача, як спадкоємиці майна померлого власника.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» , особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приймаючи до уваги те, що правові підстави для арешту майна відсутні, та враховуючи те, що наявність арешту майна порушує права позивача, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 80, 81, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна 25.09.2007 року за № 5717242 на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції, 11367 від 22.08.2007 року а саме: з квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Третя особа Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, , місце знаходження: Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Садова, 12.

Третя особа ОСОБА_3, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суддя: Ю. А. Тананайська