Ухвала

20 квітня 2018 року

м. Київ

справа №508/385/15-ц

провадження №61-977ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, Березівського бюро технічної інвентаризації, Миколаївського районного бюро технічної інвентаризації, Любашівської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсними технічної інвентаризації на домоволодіння та свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 23 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском, установленого законом строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2018 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, подачі клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами його пропуску.

На виконання вимог ухвали, заявником надано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Як на підставу пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року нею отримано 25 січня 2018 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 грудня

2017 року опубліковано 27 грудня 2017 року.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що 22 грудня 2017 року ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року, яка ухвалою Верховного Суду

від 17 січня 2018 року була повернуто заявнику з підстав, передбачених пунктом 2 частиною четвертою статті 393 ЦПУ України.

З указаного вище слідує, що наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх та переконливих підстав для визнання їх поважними, оскільки на їх підтвердження не надано відповідних доказів, а саме: супровідного листа апеляційного суду та поштового конверта, або довідки апеляційного суду про направлення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про його поновлення.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або

наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту чотири частини другої статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року, до 11 травня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька