УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р.

Київський районний суд м.Харкова у складі головуючої судді Бородіної Н.М., за участю секретаря Давіденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування моральної шкоди-

встановив:

Позивач, ПАТ «УКРСИББАНК», звернувся у суд із позовом до відповідачів, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення в солідарному порядку як кредитора та поручителів заборгованості за кредитним договором №0 від 12.06.2007р. Від відповідача ОСОБА_3 надійшов зустрічний позов, відповідно до якого вона просить визнати договір поруки укладений між нею та ПАТ «Укрсиббанк», в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0 від 12.06.2007р.- недійсним, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнути моральну шкоду та судові витрати, зустрічний позов прийнятий до розгляду з первісним позовом.

До суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, відповідно до якого останній просить забезпечити докази шляхом витребування у Немишлянському ВП ГУНП в Харківській області з матеріалів кримінального провадження №0002620 від 04.10.2017року належним чином завірену копію висновку судово-почеркознавчої експертизи відносно підпису ОСОБА_1 та копію документу, який досліджувався експертом при проведенні експертизи відносно підпису ОСОБА_1

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що вказаний висновок є доказом у зазначеній цивільній справі, однак на звернення ОСОБА_1 до слідчого щодо отримання зазначеного висновку, йому було відмовлено.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 заяву підтримали та просили задовольнити.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч.1,2, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або утрудненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Звертаючись до суду із заявою по забезпечення доказів шляхом витребування у Немишлянському ВП ГУНП в Харківській області з матеріалів кримінального провадження №0002620 від 04.10.2017року належним чином завірену копію висновку судово-почеркознавчої експертизи відносно підпису ОСОБА_1 та копію документу, який досліджувався експертом при проведенні експертизи відносно підпису ОСОБА_1, заявником у порушення вимог. 1 ст. 116 ЦПК України, не доведено, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, у зв'язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.1 ст.222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Наразі такий дозвіл слідчого відсутній.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 116- 117 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Суддя Н.М. Бородіна