Провадження № 2/643/1350/18
12.04.2018 року Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Ференчук О.В.,
при секретарі Сиротенко О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний реєстратор Харківської міської ради про витребування майна шляхом скасування державної реєстрації права власності,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати від ОСОБА_2 на свою користь квартиру АДРЕСА_1, шляхом скасування Державної реєстрації права власності за Договором купівлі- продажу, посвідченого 25.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний номер договору 144.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.12.2015 року помер його батько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв шляхом подачі заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини.
До складу спадщини після ОСОБА_4 JI.B. входить квартира АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі договору довічного утримання від 27.10.1993 року. За договором купівлі-продажу № 5-341 від 21.03.2000 року, укладеного на Харківській біржі нерухомості, вищевказана квартира вибула із власності ОСОБА_4 JI.B. на користь ОСОБА_5 Рішенням Московського районного суду по справі № 643/3787/16-ц від 05.12.2016 року, договір купівлі-продажу № 5-341 від 21.03.2000 року, укладений на Харківській біржі нерухомості про продаж квартирни № 186 по пр-ту Тракторобудівникі,в буд. 100-А в м. Харкові, було визнано недійсним. Бажаючи провести реєстрацію права власності на вказану квартиру за померлим ОСОБА_4 JI.B., позивач подав відповідну заяву до Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Згідно рішення № 36894025 від 04.09.2017 року державного реєстратора ОСОБА_6, зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_3 у звязку з подачею документів не в повному обсязі. Неповнота поданих документів полягає в тому, що в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень міститься інформація про реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний номер договору 144. Враховуючи, що первинний договір купівлі-продажу № 5- 341 від 21.03.2000 року укладений на Харківській біржі нерухомості про продаж квартири АДРЕСА_4 було рішенням Московського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 року визнано недійсним, позивач має право на витребування вказаної квартири із незаконного володіння ОСОБА_2
Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи просив провести за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Письмових заяв від відповідача не надходило, заперечень або відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав до суду пояснення та просив проводити розгляд справи за відсутністю представника Департаменту реєстрації ХМР.
Суд, відповідно до ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.
Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
20.12.2015 року помер батько позивача - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №519385 від 21.12.2015 року (а.с. 4).
Після його смерті відкрилася спадщина, яка була прийнята позивачем шляхом подачі заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрів № 42554856 від 23.12.2015 року, складеним приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Позивач є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_4, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 № 101/01-16 від 11.08.2017 року.
До складу спадщини після ОСОБА_4 JI.B. входить квартира АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі договору довічного утримання від 27.10.1993 року, зареєстровано в реєстрі №1-1031. Право власності на квартиру зареєстровано в передбаченому законом порядку в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою №2505308 від 29.08.2017 р.
Рішенням Московського районного суду м.Харкова по справі № 643/3787/16-ц від 05.12.2016 року, договір купівлі-продажу №5-341, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_5, зареєстрований 21.03.2000 року на Харківській біржі нерухомості було визнано недійсним.

Позивач подав заяву про реєстрацію права власності на вказану квартиру за померлим ОСОБА_4 JI.B. до Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Рішенням №36894025 від 04.09.2017 року державного реєстратора ОСОБА_6 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_3 у звязку з відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Неповнота поданих документів полягає в тому, що в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень міститься інформація про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний номер договору 144, рішення про витребування майна на користь заявника не прийнято.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК).

Згідно з розясненнями ВССУ, що містяться в п. 26 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року відповідно до положень частини першої статті 388ЦКвласник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Оскільки відповідно до статті 1218 ЦКдо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК, переходить до спадкоємців власника.

Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Московського районного суду м.Харкова по справі № 643/3787/16-ц від 05.12.2016 року, договір купівлі-продажу №5-341, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_5, зареєстрований 21.03.2000 року на Харківській біржі нерухомості визнано недійсним. Також зазначеним рішенням суду встановлено, що квартира вибула з володіння власника не з його волі невідомими особами, внаслідок чого було порушено кримінальне провадження, що відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України надає власникові майна право витребувати його від набувача.

Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_4, відповідно до статті 1218 ЦК успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК України.

Що стосується вимог позивача про скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірну квартиру та здійснити державну реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім'я позивача то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів позову вбачається, що вимоги заявлені до державного реєстратора та пов'язані з оскарженням їх дій, а отже вказані вимоги заявлені до суб'єкта владних повноважень та відносяться до публічно - правових відносин і підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.387, 388, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати від ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової карти платника податків відсутній, місце реєстрації: 61099, АДРЕСА_6) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: 49087, АДРЕСА_7) квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі- продажу, посвідченого 25.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, реєстраційний номер договору 144.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ференчук О.В.