АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-0-96/11 Головуючий в І інстанції Калімбет Л.І.
Провадження №22-ц/791/496/18 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року (під головуванням судді Калімбет Л.І.) у справі за заявою прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року прокурор Генічеського району в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що у червні 2001 року померла ОСОБА_6, якій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7, 69 га на території Чонгарської сільської ради. Спадкоємці для оформлення спадщини до державної нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не відкривалась, а тому спадщину померлої ніхто не прийняв.

На підставі викладеного, прокурор просив визнати спадщину відумерлою та визнати вказану земельну ділянку разом з майном, яке належало ОСОБА_6 на момент смерті, власністю територіальної громади Чонгарської сільської ради.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року заяву прокурора в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради - задоволено. Визнано спадщину ОСОБА_6, яка померла у червні 2001 року відумерлою. Визнано майно, що належало ОСОБА_6 на час смерті, у тому числі земельну ділянку (пай) площею 7, 69 гектарів, вартістю 52 118 (пятдесят дві тисячі сто вісімнадцять ) грн. 75 коп. власністю територіальної громади Чонгарської сільської ради Генічеського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким в задоволенні заяви відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор Генічеської місцевої прокуратури просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року у справі за заявою прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

В ході апеляційного розгляду, прокурори Пуляєв І.В. та Хамідова Е.Ф. апеляційну скаргу не визнали в звязку з тим, що ОСОБА_5 не надала доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_5 є спадкоємицею після свого чоловіка ОСОБА_8, який після смерті своєї матері ОСОБА_6 прийняв спадщину та 30.08.2007 року отримав свідоцтво про спадкування за законом. Право власності на земельну ділянку в порядку спадкування не оформлялось, однак перейшло до спадкоємця з усіма успадкованими правами та обовязками.

На адресу апеляційного суду надійшла заява сільського голови Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_9 про розгляд справи без участі представника.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст.1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Згідно з п.1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року (яка була чинна на час відкриття спадщини), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви прокурора, дійшов висновку, що спадкоємці померлої 23.06.2001 року ОСОБА_6, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на території Чонгарської сільської ради не проживають, спадкова справа після її смерті не заводилась, а тому наявні передбачені ст. 1277 ЦК України підстави для визнання спадщини відумерлою.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки зазначені висновки суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Так, з матеріалів, доданих до апеляційної скарги та наданих на запит суду апеляційної інстанції Генічеською державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи № 444/07 до майна померлої 23.06.2001 року ОСОБА_6 вбачається, що з 1953 року спадкодавець зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті ОСОБА_6 проживала разом з сином ОСОБА_8, невісткою ОСОБА_5, онукою ОСОБА_10 та онуком ОСОБА_11, що встановлено нотаріусом та підтверджується довідкою № 09/2-237 від 14.08.2007 року, виданою виконавчим комітетом Чонгарської сільської ради (а.с. 64).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2365, виданого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 на підставі ст. 529 ЦК України 1963 року і перехідних положень ЦК України 2003 року, спадкоємцем майна ОСОБА_6 є її син ОСОБА_8. Свідоцтво видано про право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами і будівлями за адресою: вул. Садова, 28 в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області (а.с. 22, 68). Дії нотаріуса по видачі свідоцтва та право власності спадкоємця - ніким не оспорено.

Таким чином, ОСОБА_8 оформив право власності в порядку спадкування на будинок, однак набув право шляхом фактичного вступу в управління та володіння всім належним на час смерті ОСОБА_6 майном, в тому числі спірною земельною ділянкою площею 7, 69 гектарів. Сам по собі факт того, що спадкоємець ОСОБА_8 не оформив право власності на цю земельну частку (пай), не міг позбавити його права на вказане майно, оскільки до спадщини входить все майно, яке належало спадкодавцю на момент його смерті.

Оскільки прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, то земельна ділянка належала ОСОБА_8 як спадкоємцеві після смерті його матері ОСОБА_6, хоча документально право власності не переоформлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, окрім того, спадщина після померлої ОСОБА_6 відкрилася та була прийнята до набрання чинності новим ЦК України, тому до спірних правовідносин має застосовуватися ЦК Української РСР 1963 року.

Заяви про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР, або про перехід спадщини до держави в порядку ст. 555 ЦК УРСР не подавалися. В той же час, Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, розглянув справу на підставі положень Цивільного кодексу України, який спірні правовідносини не регулює.

Отже, суд першої інстанції не дослідив всіх обставин, що мають значення для справи, дійшов хибного висновку про задоволення заяви щодо визнання спадщини після ОСОБА_6 відумерлою, не перевіривши достовірності наданих доказів та застосував норми матеріального права, які не підлягають застосуванню при вирішенні даного питання.

Стосовно доводів прокурора щодо неналежності скаржника ОСОБА_5 та відсутності у неї права на оскарження судова колегія встановила наступне.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Чонгарською сільською радою Генічеського району Херсонської області, 17.12.2009 року ОСОБА_8 помер. Спадкоємцем є його дружина ОСОБА_5 на підставі ст. 1261 ЦК України, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.10.2010 року, виданого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 зареєстрованого в реєстрі за № 1-1527 (а.с. 19, 84, 85).

Таким чином, ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_8, який в свою чергу, після смерті своєї матері ОСОБА_6 прийняв спадщину, до складу якої входить в тому числі і право на земельну частку (пай) площею 7, 69 га, що була предметом даного судового розгляду.

За таких обставин, ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.1 ст. 352 ЦПК України має право оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо незаконності оскарженого рішення з підстав зазначених вище, в звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні заяви прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3

Дата складання повного судового рішення 24 квітня 2018 року