У х в а л а

30 березня 2018 року

м. Київ

справа №357/4025/15-ц

провадження № 61-14817ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішеннямБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 659645,68 грн кредитної заборгованості та в рівних частках 3654 грн судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 234324,90 грн кредитної заборгованості, яка складається з: 35709,33 грн суми простроченої заборгованості за кредитом; 9172, 37 грн суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту; 172625, 28 грн загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; 2611,57 грн 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості; 14206,35 грн інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості. Вирішено питання судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2016 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто заявнику.

3 квітня 2017 року (відповідно до відмітки в експрес-накладній на конверті) ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2016 рокуз пропуском строку касаційного оскарження.

23 березня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану касаційну скаргу розподілено судді Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду - Лесько А.О.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові рішення, ухвалені судами до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно зі частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 325 ЦПК України 2004 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи може поновити цей строк.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, порушує питання про поновлення цього строку, посилаючись на те, що 21 березня 2017 року отримав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року про повернення його касаційної скарги на зазначені рішення.

Проте не зазначив, чому не були усунуті недоліки касаційної скарги відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження наведених підстав.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосуваннясудами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До касаційної скарги надано копію документів про сплату судового збору, тому позивачу необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати наведені ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 підстави для пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 9 листопада 2016 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько