Провадження № 2/742/159/18
Єдиний унікальний № 742/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2, треті особи : товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Хаус», приватне підприємство «Ада-Сервіс», про визнання наказу, договору оренди землі недійсним,

за участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_4, представника третьої особи ТОВ «ОСОБА_5 ХАУС» -ОСОБА_5, представника третьої особи ПП «ОСОБА_5 Сервіс» - ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

В своїй позовній заяві прокурор просить визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та визнати недійсним договір оренди землі від 20.02.2015 року укладений між ОСОБА_7 управлінням Держгеокадастру в Чернігівській області та ОСОБА_2

Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області при винесенні наказу № 25-1235/14/15сг «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» не дотримано вимог ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», а саме не перевірено, як ОСОБА_2 обґрунтовує розмір земельної ділянки, про яку просить, які перспективи діяльності власного фермерського господарства, можливість самостійно, силами та працею членів фермерського господарства вести фермерську діяльність, чи має він власну техніку, чи мав ОСОБА_2 потенційних контрагентів, ресурси яких він може на договірних засадах залучати для ведення фермерського господарства та чи має він відповідну освіту та досвід роботи в сільському господарстві.

В матеріалах проектної документації, які розглядалися ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області, мається подана ОСОБА_2 заява в якій зазначено лише бажаний розмір земельної ділянки і місце її розташування, але відсутнє обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Позивач зазначає, що в ОСОБА_2 відсутні трудові ресурси, які б могли засвідчити можливість належного обробітку землі та відсутні інші матеріальні чи фінансові ресурси, які б свідчили про можливість використовувати найману техніку для даних цілей.

В оренду ОСОБА_2 було передано земельні ділянки, які не межують між собою та не мають необхідної сукупності ознак для визнання їх єдиним масивом. Тому передача земельної ділянки державної власності не єдиним масивом у користування ОСОБА_2, без участі у торгах, відбулася з порушенням ч.7 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство».

Договір оренди вищевказаних земельних ділянок укладено ОСОБА_2 20.02.2015 року, а право оренди на спірну земельну ділянку зареєстровано 03.09.2015 року.

04.09.2015 року він звернувся із відповідною заявою про передачу спірної земельної ділянки у суборенду та відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-2663/2015-сг від 09.09.2015 ОСОБА_2 отримав згоду на передачу земельної ділянки у суборенду та передав її у суборенду ТОВ «Агро-Хаус».

Лише 07.07.2017 року ОСОБА_2 створено фермерське господарство «Агрофіт», що свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 не мав наміру займатись фермерською діяльністю на орендованій спірній земельній ділянці, а факт створення ним фермерського господарства, не відповідає фактичним обставинам справи щодо дійсності наміру займатися фермерською діяльністю.

Крім того , про обставини отримання ОСОБА_2 земельних ділянок без мети займатися фермерським господарством свідчить , наявність в останнього, декількох земельних ділянок, які виділялися для ведення фермерського господарства на території різних сільських рад Прилуцького району, не одним масивом та які передані останнім в суборенду.

За таких обставин, ГУ Держгеокадастру не мало права надавати ОСОБА_2 земельну ділянку в оренду для зайняття фермерською діяльністю, а тому наказ № 25-1235/14/15сг «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» є незаконним та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач зазначає, що договір оренди землі, укладений 20.02.2015 року між ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області та ОСОБА_2, земельної ділянки площею 28 га, кадастровий номер :04:000:0836 не містить істотної умови, а саме відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що є порушенням вимог Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про оцінку землі».

Таким чином,позивач вважає, що ОСОБА_2 отримав у користування земельну ділянку із порушенням вимог Закону України «Про фермерське господарство» не для здійснення фермерської діяльності, а для передачі в оренду суб»єктам господарювання, в обхід земельних торгів(аукціону),що призвело до порушення інтересів держави .

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив , що він не визнає позовні вимоги та просить у задоволенні позову відмовити.

Свої заперечення аргументує тим, що на момент отримання в оренду вищевказаних земельних ділянок, він досяг віку 28 років та мав відповідну освіту та достатній досвід роботи в сфері землекористування, а саме: на посаді інженера-землевпорядника у ТОВ «Індустріальна молочна компанія» з 12.06.2012 по 07.12.2012, інженера землевпорядника ТОВ «АгроКім» з 10.12.2012 по 01.01.2014; начальником відділу землевпорядкування ТОВ «АгроКім»; начальником адміністративного центру земельних відносин центрального офісу ТОВ «АгроКім» з 01.03.2017 по теперішній час, що дало підстави йому подати заяву на створення власного фермерського господарства.

На той момент він не мав у власності сільськогосподарської техніки чи транспорту, але для обробітку землі міг використовувати найняту техніку на підставі договору найму.

З 07.07.2017 року він є керівником та єдиним засновником ФГ «Агрофіт».

Посилання позивача, щодо незаконності виділення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, вважає безпідставним, оскільки земельна ділянка площею 28 га, кадастровий номер :04:000:0836 виділена єдиним масивом і при її виділенні ГУ Держгеокадастру діяло в межах наданих повноважень.

Договір оренди спірних земельних ділянок укладено у відповідності до чинного законодавства.

Пунктом 5 договору оренди передбачено розмір орендної плати.

Для приведення у відповідність розміру орендної плати відповідно до нормативно-грошової оцінки землі, можливо внести зміни до вищевказаного договору оренди земельних ділянок, для відновлення надходження до бюджету недоплачених коштів за земельний податок.

Право передачі земельної ділянки у суборенду передбачено п.29 договору оренди земельної ділянки за згодою орендодавця.

Тому, заявлений позивачем спосіб захисту, як визнання правочину недійсним, не відповідає суспільним інтересам та не є пропорційним переслідуваним цілям, а допущені органами влади порушення при передачі майна, можуть бути відновлені шляхом укладення додаткової угоди та не є безумовною підставою для повернення цього майна державі. Також зазначив, що визнання договору оренди не дійсним призведе до порушення його прав, які захищені статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідач ОСОБА_7 управління Держгеокадастру у Чернігівській області в відзиві на позовну заяву зазначає, що оскаржуваний наказ було видано ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області і відповідно стороною спірного договору на момент його укладення був зазначений орган державної влади, правонаступником якого є ОСОБА_7 управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

На момент укладення оспорюваного договору оренди сторонами було дотримано Закон України «Про оренду землі» та визначено всі істотні умови договору оренди землі в тому числі і розмір орендної плати.

Рішенням десятої сесії сьомого скликання Прилуцької районної ради Чернігівської області «Про затвердження технічних документацій по визначенню нормативної грошової оцінки земельних ділянок» від 24.06.2016 №5-10/VІІ, затверджено технічну документацію по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер :04:000:0836, якою розраховано нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 28 га, в тому числі 12,4408 га ріллі та 15,5592 га пасовищ, станом на 05.02.2016 року в сумі 493780,70 грн. Технічну документацію з нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки з кадастровим номером :000:0836 на затвердження до Прилуцької районної ради подав суборендар ПП «Ада-Сервіс».

Також не погоджується з твердженням позивача, що при передачі в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній власності, ОСОБА_7 управління Держземагенства у Чернігівській області повинно було керуватися ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (на час виникнення спірних відносин ОСОБА_7 управління Держземагенства у Чернігівській області), з 01.01.2013 року передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до частини 4 ст.122 ЗК України, як відбулось у даному випадку.

Те, що ОСОБА_2 передав в суборенду третім особам вищевказані земельні ділянки, не суперечить Закону України «Про оренду землі», оскільки можливість передачі в суборенду земельної ділянки передбачено у вказаному договорі оренди землі. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватне підприємство «Ада-Сервіс» в поясненнях зазначає, що оскаржувані рішення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та оспорюваний договір оренди не відповідають вимогам ч.2 ст.134 ЗК України та ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», при цьому не погоджуються з твердженнями відповідача про правомірність передання йому в користування земельних ділянок державної власності, та просить задовольнити позовні вимоги(том 1 а.с.226-230)

Третя особа на стороні позивача приватне підприємство «Агро-Хаус» в поясненнях зазначає, що Законом України «Про фермерське господарство» та Земельним Кодексом України не заборонено надавати в оренду для ведення фермерського господарства земельні ділянки, які знаходяться на відстані одна від одної. ОСОБА_2 передано вищевказані земельні ділянки в користування правомірно. Відсутність грошової оцінки земельної ділянки не може бути підставою для визнання договору оренди недійсним, оскільки грошову оцінку спірної земельної ділянки проведено ПП «Ада-Сервіс». Крім того для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, позивач в своїй позовній заяві не навів достатніх підстав. Тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог(том 2 а.с.1-3).

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному провадженні та призначено підготовче судове засідання на 08 год 30 хвилин 31 січня 2018 року.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2018 року задоволено клопотання заступника Прилуцької місцевої прокуратури про витребування доказів, а саме витребувано в СУ ГУНП у Чернігівській області оригінал проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0836.

31 січня 2018 року справа знята з розгляду в зв»язку з перебуванням головуючого Коваленко А.В. на лікарняному та визначено наступне судове засідання на 14 год.00 хв. 08 лютого 2018 року.

08 лютого 2018 року протокольною ухвалою суду в зв»язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2, представників третіх осіб та відсутності документів для підтвердження повноважень прокурора відкладено підготовче провадження справи на 21 лютого 2018 року 09 год 00 хвилин

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2018 року відмовлено Головному управлінню Держгеокадастру у Чернігівській області у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2018 року, яка внесена до протоколу судового засідання, змінено статус приватного підприємства «Ада-Сервіс» з третьої особи на стороні відповідача на третю особу на стороні позивача.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год 30 хвилин 16 березня 2018 року.

16 березня 2018 року ухвалою суду , яка внесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 15 год 00 хв. 02.04.2018 року в зв»язку з задоволенням клопотання представника позивача про необхідність виклику в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та представника ПП «Ада Сервіс».

02 квітня 2018 року ухвалою суду ,яка внесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 15 год 00 хв. 17.04.2018 року .

ІІІ. Позиції сторін викладені судовому засіданні, під час вступної промови.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на підстави викладені в позовній заяві та зазначила, що неправомірними діями відповідачів заподіяно шкоди державним інтересам в тому числі і надходження до бюджету коштів від орендної плати в розмірі меншому ніж 4% від оціночної вартості земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи викладені в відзиві на позов.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПП «Ада Сервіс» в судовому засіданні пояснив, що в 2015 році між ОСОБА_2 та директором ПП «ОСОБА_5 Сервіс» було досягненно усної домовленості про передачу в суборенду ОСОБА_2 двох земельних ділянок 55 га та 28 га розташованих поблизу с.Піддубівка. З листопада 2015 року ПП «Ада-Сервіс» розчистила дані земельні ділянки та здійснювала їх обробіток , сплачувала орендну плату замість ОСОБА_2, та здійснила за власні кошти розробку технічної документації, щодо нормативно-грошової оцінки землі з метою офіційного укладення договору суборенди. 10 серпня 2016 року ОСОБА_2 повідомив директора ПП «Ада-Сервіс», ще не бажає укладати договір суборенди з ним, тому, що передає земельні ділянки в суборенду ТОВ «Агро-Хаус» . Крім того зазначив, що договір оренди земельних не містить відомостей про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, що є істотною умовою договору оренди. Зазначена в договорі оренди сума орендної плати 13 368,43 гривні значно менша, ніж 4% від нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки, яка повинна становити 19 741,22 гривні, що призводить до ненадходження до бюджету значної суми коштів. В зв»язку з чим і просить задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Агро Хаус» в судовому засіданні пояснив, що ТОВ «Агро Хаус» обробляє земельну ділянку, яка знаходиться в оренді ОСОБА_2 на підставі договору суборенди. ОСОБА_2 надає підприємству консультативні послуги. За надані ним послуги ТОВ «Агро Хаус» оплату не здійснювало. В зв»язу з тим, що договір оренди та суборенди укладені у відповідності до вимог чинного законодавства в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

13 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області з заявою про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення та передачу у користування строком на 20 років земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Прилуцького району орієнтовною площею 116,00 га в тому числі на території Піддубівської сільської ради площею 28,00 га та 55,00 га ,Ряшківської сільської ради 33,00 га за рахунок земель державної власності Прилуцького району Чернігівської області. До цієї заяви ОСОБА_2 додав копію паспорта, ідентифікаційного номера платника податків, копію трудової книжки (том І а.с.106).

Разом із вищезазначеною заявою ОСОБА_2 надав Головному управлінню Держземагенства у Чернігівській області обгрунтування доцільності передачі йому в оренду земель державної власності терміном на 20 років на території Прилуцького району Чернігівської області (за межами населеного пункту), орієнтовною площею 87 га для ведення фермерського господарства. В якому зазначає, що він має досвід роботи в сільському господарстві з 2012 року, планує шляхом ведення фермерського господарства зайнятися виробництвом товарної сільськогосподарської продукції (зернових культур), для цього має намір отримати в оренду земельні ділянки державної власності на території Прилуцького району Чернігівської області. Засновником господарства виступатиме одноосібно, а згодом буде залучати до роботи членів його сім»ї та родичів(том І а.с.107) .

Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 13.11.2014 року № 25-3667/14.14сг надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 20 років, розташованої на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Орієнтований розмір земельної ділянки 28,00 га за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню відповідно до вимог чинного господарства(а.с.108)

Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 17 лютого 2015 року № 25-1235/14-15-сг, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства гр.ОСОБА_2 на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Надано в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 28,00 га (кадастровий номер :04:000:0836) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 20 років, розташовану на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області з встановленням річної орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 4 % від її нормативної грошової оцінки(том І а.с.98)

20 лютого 2015 року між ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди землі, на підставі чого останньому було передано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства) загальною площею 28,00 га, в тому числі ріллі 12,4408 га пасовищ - 15,5592 га, яка знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, строком на 20 років(том І а.с.22).

Відповідно до п.9 договору оренди, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. Станом на момент укладення договору, сума орендної плати складала 13368, 43 грн.

Відповідно до розрахунку орендної плати за земельну ділянку державної власності, земельна ділянка, що планується до передачі в оренду гр.ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :04:000:0836, має площу 28 га. в тому числі ріллі 12,4408 га, пасовищ -15, 5592 га, розташована на території Піддубівської сільської ради, середня вартість 1 га землі з урахування коофіцієнтів індексації по Чернігівській області за 2015 р. становить 20353, 30 грн., грошова оцінка земельної ділянки 253211,33 грн., сума орендної плати - 10128, 45 грн.; середня вартість 1 га пасовищ з урахуванням коофіцієнтів індексації по Чернігівській області за 2015 р. становить 6510, 78 грн., грошова оцінка земельної ділянки 80999, 31 грн., сума орендної плати -3239, 97 грн., прийнято для розрахунку розміру орендної плати 4 % відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, сума орендної плати 13368 грн.43 коп.(том І а.с.28) .

Згідно акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20 лютого 2015 року, межі земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0836, площею 28 га, яка знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та передається в оренду гр. ОСОБА_2 визначені в натурі (на місцевості) відповідно до затвердженого проекту землеустрою(том. І а.с.29)

Відповідно до акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20 лютого 2015 року, межі земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0836, площею 28 га, яка знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та передається в оренду гр. ОСОБА_2 визначені в натурі (на місцевості) відповідно до затвердженого проекту землеустрою(том. І а.с.29)

Згідно акту приймання-передачі об»єкта оренди від 20 лютого 2015 року , ОСОБА_7 управління Держземагенства у Чернігівській області в особі начальника управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області ОСОБА_8 передав ОСОБА_2, а останній прийняв у своє користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 28,00 га, яка знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, в тому числі земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0836, площею 28,00 га(том І а.с.30)

04 вересня 2015 року до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернувся ОСОБА_2 з заявою про надання згоди про передачу в суборенду земельної ділянки, що знаходиться в його користуванні відповідно договору оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області строком на 15 років для ведення фермерського господарства на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району площею 28 га, кадастровий номер :04:000:0836 та зареєстрованого в органах юстиції за № 11029862 від 03.09.2015 року(том І а.с.40)

Відповідно до наказу №25-2663/20-15 сг від 09.09.2015 року виданого ОСОБА_7 управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 було надано згоду на передачу в суборенду земельної ділянки площею 55 га (кадастровий номер :04:000:0836), цільове призначення для ведення фермерського господарства, що розташована на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району та передана йому на умовах оренди згідно договору землі укладеного ОСОБА_7 управлінням та ОСОБА_2 без зміни цільового призначення та відповідно до умов даного договору. Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09 2015 року за індексним номером витягу 43249145, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 41(том І а.с.38)

25 липня 2016 року ОСОБА_2 (орендар) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 ХАУС»(суборендар) уклали договір суборенди земельної ділянки, відповідно до якого орендар зобов»язався за плату передати суборендареві земельну ділянку, розташовану на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, площею 28,00га, в тому числі ріллі 12,4408 га, пасовищ 15,5592 га, кадастровий номер :04:000:0836 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, у строкове платне володіння і користування, а суборендар зобов»язався прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно п.2.1 договір суборенди укладено до 19 лютого 2035 року(а.с.32-34-1).

Згідно з акту приймання-передачі земельної ділянки від 25 липня 2016 року, ОСОБА_2 (орендар) передав, а ТОВ «ОСОБА_5 ХАУС» (суборендар) прийняв земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0836, площею 28 га, яка знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області(том І а.с.35)

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 29.12.2017, земельна ділянка розташована на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, площею 28,00га, в тому числі ріллі 12,4408 га, пасовищ 15,5592 га, кадастровий номер :04:000:0836 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, перебуває в державній власності, власник ОСОБА_7 управління Держгеокадастру у Чернігівській області, передана в оренду ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 20.02.2015 року, на 20 років, договір оренди зареєстровано за 24133537 від 03.09.2015 року. На підставі договору суборенди від 25.07.2016 року земельна ділянка передана в суборенду ТОВ «Агро Хаус». Договір суборенди зареєстровано за номером 30671633 від 28.07.2016 року. (а.с.41-44)

24 червня 2016 року Прилуцька районна рада Чернігівської області рішенням десятої сесії сьомого скликання № 5-10/V, затвердила технічні документації по визначенню нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, яка передається в суборенду ПП «Ада-Сервіс» для ведення фермерського господарства на території Піддубівської сільської ради кадастровий номер :04:000:0836, якою розраховано нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 28 га, в тому числі 12,4408 га ріллі та 15,5592 га пасовищ станом на 05 лютого 2016 року в сумі 493780, 70 грн.(том І а.с.61)

Згідно з листа № 10-25-0.181-1486/ 120/17 від 25.10.2017 року міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області на адресу Прилуцької місцевої прокуратури, рішенням 10 сесії 7 скликання від 24 червня 2016 року Прилуцької районної ради затверджено технічну документацію по визначенню нормативно- грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності: нормативно- грошова оцінка земельної ділянки 28,0 га кадастровий номер :04:000:0836 становить 493780, 70 грн.(том І а.с.59)

Відповідно до листа № 01-03.2017 року від 27.10.2017 року Прилуцької районної ради Чернігівської області на ім»я заступника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9, за заявою гр.ОСОБА_2 рішення щодо затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок радою не приймалося(а.с.60)

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05 липня 2017 року державним реєстратором внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про створення юридичної особи фермерського господарства «Агрофітт», керівник юридичної особи ОСОБА_2, місце розташування юридичної особи за адресою: АДРЕСА_1, вид діяльності:вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур(том І а.с.139) Мета діяльності ФГ «Агрофіт» Статуту фермерського господарства «Агрофіт», є здійснення самостійної, систематичної, на власний ризик сільськогосподарської діяльність з метою одержання прибутку(том І а.с.141-146).

У 2009 році ОСОБА_2 закінчив приватний вищий навчальний заклад Інститут землевпорядкування та інформаційних технологій при Національному авіаційному університеті і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Геодезія» та здобув кваліфікацію інженер-геодезист(том 1 а.с.147)

У 2011 році ОСОБА_2 закінчив приватний вищий навчальний заклад Інститут землевпорядкування та інформаційних технологій при Національному авіаційному університеті і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Землевпорядкування та кадастр» та здобув кваліфікацію інженер-геодезист(том 1 а.с.147)

Згідно з листа Чернігівського національного технологічного університету № 5011/08-157 від 23.10.2017, ОСОБА_2 з 01.09.2004 року по 25.06.2008 року навчався на денному факультеті за напрямом підготовки 0709 «Геодезія, картографія та землевпорядкування» інженерно-будівельного факультету Чернігівського державного інституту економіки і управління, отримав диплом бакалавра № 35267478 від 25.06.2008 року, реєстраційний номер №593 за напрямком підготовки «Геодезія, картографія та землевпорядкування»;

з 01.09.2008 року по 30.06.2009 року ОСОБА_2 навчався на денному факультеті по спеціальності 7.070908 «Геоінформаційні системи та технології» інженерно-будівельного факультету Чернігівського державного інституту економіки і управління, отримав диплом спеціаліста ЕН № 3223157 від 30.06.2009 року, реєстраційний номер №789 за спеціальністю «Геоінформаційні системи та технології», здобувши кваліфікацію інженер-геоінформатик.

У відповідності до переліку галузей знань і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, затвердженого постановою КМУ №266 від 29.04.2015 отримана ОСОБА_2 освіта у Чернігівському державному інституті економіки і управління за напрямком підготовки 0709 «Геодезія, картографія та землевпорядкування» за спеціальністю 7.070908»Геоінформаційні системи та технології» не відносяться до сільськогосподарської (аграрної) освіти. (том І а.с.189)

З відповіді Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіту» МОН України від 17.10.2017 року, та Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру України від 11.10.2017 року вищевказані спеціальності, які отримані ОСОБА_2 не є сільськогосподарськими (аграрними)( том І. а.с. 185,187).

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 з 12 червня 2012 року по 07 грудня 2017 року працював в ТОВ «Індустріальна молочна компанія» на посаді інженера-землевпорядника ;

з 10.12.2012 року по 01.01.2014 року працював в ТОВ «Агро Кім» на посаді інженера-землеупорядника;

з 01.01.2014 року переведено на посаду начальника відділу землеупоядкування ТОВ «Агро Кім» (а.с.20-21).

Згідно 4.6 посадової інструкції начальника відділу землевпорядкування №73 від 18 січня 2016 року, затвердженого директором ТОВ «АгроКІМ» ОСОБА_10 18 січня 2016 року, в обов»язки начальника відділу землевпорядкування входить постійна взаємодія з агрономічною службою підприємства в частині забезпечення сівозмін, впровадження інтенсивних технологій та передового досвіду вирощування сільськогосподарських культур(том.2 а.с.21-23).

Відповідно до п.4.10 посадової інструкції провідного інженера землевпорядника №74 від 18 січня 2016 року, затвердженого директором ТОВ «АгроКІМ» ОСОБА_10 18 січня 2016 року, в обов»язки провідного інженера-землевпорядника входить постійна взаємодія з агрономічною службою підприємства в частині забезпечення сівозмін, впровадження інтенсивних технологій та передового досвіду вирощування сільськогосподарських культур(том.2 а.с.24-26).

Згідно інформації управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі орендар гр. ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства), які знаходяться на території Прилуцького району Чернігівської області:

Івковецька сільська рада Прилуцького району Чернігівської області (2 земельні ділянки): земельна ділянка площею 14, 2046 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 22.03.2017 року, строк оренди 7 років, на підставі договору суборенди від 24.02.2017 передано земельну ділянку ПТМП «ПГ. Внєштранс», строк суборенди 7 років,

земельна ділянка площею 14, 8489 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 22.03.2017 року, строк оренди 7 років, на підставі договору суборенди від 24.02.2017 передано земельну ділянку ПТМП «ПГ. Внєштранс», строк суборенди 7 років (том І а.с.54-56, 193);

Валківська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області: земельна ділянка площею 47, 327 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 15.02.2016 року, строк оренди 7 років, на підставі договору суборенди від 24.02.2017 передано земельну ділянку ПТМП «ПГ. Внєштранс», строк суборенди 7 років(том І а.с.54,56,194);

Ряшківська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області: земельна ділянка площею 31,6067 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 22.04.2015 року, строк оренди 20 років, на підставі договору суборенди від 26.05.2015 передав земельну ділянку СТОВ «Дружба Нова», строк суборенди до 31.12.2025 років(том І а.с.54,56,197); ;

Піддубівська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області(2 земельні ділянки): земельна ділянка площею 55 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 03.09.2015 року, строк оренди 20 років, на підставі договору суборенди від 25.07.2016 передано земельну ділянку ТОВ «ОСОБА_5 ХАУС», строк суборенди до 19.02.2035 р.,

земельна ділянка площею 28 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 03.09.2015 року, строк оренди 20 років, на підставі договору суборенди від 25.07.2016 передано земельну ділянку ТОВ «ОСОБА_5 ХАУС», строк суборенди до 19.02.2035 р. (том І а.с.54-56, 194,195) ;

Сергіївська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області (2 земельні ділянки): земельна ділянка площею 34, 3077 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 04.08.2015 року, строк оренди 15 років,. на підставі договору суборенди від 19.08.2015 передано земельну ділянку ТОВ «Еверест -1», строк суборенди 15 р.( том І а.с.54-56, 196);

земельна ділянка площею 31, 5865 га, зареєстровано договір оренди земельної ділянки 04.08.2015 року, строк оренди 15 років, на підставі договору суборенди від 19.08.2015 передано земельну ділянку ТОВ «Еверест -1», строк суборенди 15 років, суборендар сплачує орендну плату у розмірі 25715,58 грн.(том І а.с.54-56, 195,196)

Відповідно до повідомлення територіального сервісного центру №7442 регіонального сервісного центру в Чернігівській області Міністерства внутрішніх справ України, згідно комп»ютерного обліку ТСЦ 7442 на ім»я ОСОБА_2, м.Прилуки, вул.Миколаївська, 132/2 транспортні засоби не значаться.(Транспортні засоби сільськогосподарського призначення в ТСЦ не реєструються)(том І а.с.58)

V. ОСОБА_6 права , які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до постанови КМУ №422 від 10.09.2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області є правонаступником всіх прав та обов»язків ГУ Держземагенства у Чернігівській області та належним відповідачем у справі.

З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, стаття 123 ЗК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим відносини, повязані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2) Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У таких правовідносинах Закон № 973-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України загальним.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону № 973-IV( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо повязана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обовязковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону № 973-IV).

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом № 973-IV.

Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 Закону № 973-IV( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону № 973-IV).

Частинами другою та четвертою статті 7 Закону № 973-IV передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний Закон № 973-IV визначає обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону № 973-IV).

Крім того, Закон № 973-IV ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону № 973-IV не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону № 973-IV( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону № 973-IV ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону № 973-IV умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними субєктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів.

Відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного Кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Повертаючись до даної справи , суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_7 управління Держземагенства у Чернігівській області при розгляді заяви ОСОБА_2 не дотрималося вимог ст.7 Закону України « Про фермерське господарство», а саме не перевірив як ОСОБА_2 обгрунтував розміри земельної ділянки площею 28 га, які перспективи діяльності фермерського господарства. Зокрема не було перевірено, чи мав ОСОБА_2 можливість самостійно вести фермерську діяльність, чи мав останній власну техніку для обробітку землі, ресурси для залучення найманих працівників чи оренди сільськогосподарської техніки, чи мав потенційних контрагентів, ресурси яких він міг на договірних засадах залучати для ведення фермерського господарства.

З наданого, ОСОБА_7 управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області , яке являється правонаступником Головного управління Держземагенстава у Чернігівській області, відзиву на позовну заяву вбачається, що останнє, фактично погоджується з вище зазначеними твердженнями, оскільки зазначає, що при вирішенні питання про передачу в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства, керувалися вимогами Закону України « Про оренду землі» та не застосовували вимоги Закону України «Про фермерське господарство», що свідчить, на переконання суду, про застосування Закону , який не є спеціальним під час передачі земельної ділянки в оренду, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

В судовому засіданні, відповідачами не надано жодних доказів, які б свідчили, про наявність у ОСОБА_2 на момент звернення з заявою про передачу в оренду земельної ділянки або фінансових ресурсів, які б давали можливість останньому здійсновати обробіток земельної ділянки.

Натомість, про відсутність можливості здійснювати обробіток земельної ділянки, а отже і про відсутність дійсного волевиявлення ОСОБА_2 на створення фермерського господарства свідчать доводи представника останнього та письмові пояснення ОСОБА_2, про те, що із-за відсутності можливості обробляти земельну ділянку, ОСОБА_2 в 2015 році надав усну згоду на обробіток земельної ділянки ПП «Ада-Сервіс» директором якого є ОСОБА_11, а потім передав земельну ділянку в суборенду ТОВ «Агро-Хаус».

Також суд, погоджується з доводами позивача, що на момент звернення з заявою, про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 не мав сільськогосподарської освіти, оскільки в судовому засіданні встановлено, що освіта яку здобув ОСОБА_2., а саме інженер з землеупорядкування та кадастру, інженер-геодезист та інженер-геоінформатик не відносяться до сільськогосподарської (аграрної) освіти.

Крім того, відповідачами на спростовано доводів позивача, щодо відсутності , на момент звернення ОСОБА_2С з заявою, у останнього стажу роботи в сільському господарстві.

Доводи представника ОСОБА_2 що останній працював в ТОВ «Індустріальна молочна компанія» та ТОВ «Агро Кім» на посадах інженера-землевпорядника та начальника віділу землевпорядкування, суд не приймає до уваги, зважаючи на те, що дані посади хоча і пов»язані з роботою з земельними ресурсами, але не є сільськогосподарськими та не свідчать про наявність стажу роботи у сільському господарстві та наявність у останнього відповідних навиків , щодо обробітку землі.

Посилання на посадові інструкції, інженера-землевпорядника та начальника відділу землевпорядкування , суд не приймає до уваги, як підтвердження наявності стажу роботи в сільському господарстві, оскільки останні датовані 2016 роком, а з заявами про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 звертався в 2015 році.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 управління Держземагенстава у Чернігівській області при вирішенні питання про передачу земельної ділянки ОСОБА_2, дані обставини не були з»ясовані, що свідчить про порушення вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) .

Про відсутність намірів ОСОБА_2 використовувати земельні ділянки для ведення фермерського господарства також свідчать, досліджені в судовому засіданні відомості про отримання останнім в оренду (для ведення фермерського господарства) земельних ділянок на території Івковецької сільської ради Прилуцького району, Валківської сільської ради Прилуцького району,Ряшківської сільської ради Прилуцького району, Сергіївської сільської ради Прилуцького району та Піддубівської сільської ради Прилуцького району, які останній передав в суборенду іншим суб»єктам господарської діяльності.

Не є доказом наявності намірів ОСОБА_2 здійснювати фермерську діяльність , та обставини, що ОСОБА_2 07.07.2017 року створив та зареєстрував фермерське господарство «Агрофіт», оскільки дане підприємство створено формально і доказів про здійснення останнім будь-якої господарської діяльності чи намірів її здійснення суду не надано.

Необгрунтованим, на переконання суду, є твердження відповідачів, щодо законності передачі земельної ділянки в суборенду з огляду на те, що Законом України « Про фермерське господарство» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ,надає право передачі, продажу або іншим способом відчужувати земельні ділянки, передавати їх в оренду, заставу, спадщину лише фермерському господарству та його членам.

За таких обставин, передача в суборенду земельної ділянки вище зазначеним законом не передбачена.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 управління Держземагенстава у Чернігівській області при вирішенні питання про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 та видачі наказу № 25-1235/14-15гс не дотрималася вимог Закону України «Про фермерське господарство», що призвело до порушення прав держави на законне розпорядження земельною ділянкою у визначеному законом порядку відповідно до цільового призначення, а тому позовні вимоги про визнання недісним та скасування вище зазначеного наказу підлягають задоволенню.

Щодо відсутності нормативно-грошової оцінки на момент укладення договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України.

Абзацом 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України (далі ПК України) і ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, то у справі, що розглядається, договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства.

В дослідженому в судовому засіданні договорі оренди від 20.02.2015 року визначено орендну плату за користування земельною ділянкою 28 га в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 13 358,43 грн. Розмір орендної плати визначений з урахуванням середньої вартості 1га земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації по Чернігівській області на 2015 рік.

Про те, згідно розробленої ПП «Ада Сервіс» нормативно-грошової оцінки землі, вартість земельної ділянки площею 28 га становить 493780,70 грн, а отже орендна плата повинна становити 19 741,22 грн.

За таких обставин, орендна плата яка сплачується відповідно до договору занижена, що призводить до ненадходження до бюджету належної суми грошових коштів.

Посилання представника ОСОБА_2 про те, що позивачем вибрано не вірний спосіб захисту порушених прав, а саме визнання договору недійсним, оскільки з метою приведення договору оренди в відповідність до закону можливо, шляхом укладення додаткових угод , або звернення з позовом до суду про внесення змін до договору є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки право вибору, спосіб захисту належить позивачу.

Крім того, ОСОБА_2 не вчинено жодний дій на розроблення технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки замельної ділянки, а розроблення даної документації ПП «Ада-Сервіс» навпаки свідчить про наміри ОСОБА_2 передати дану земельну ділянку в суборенду, без наміру здійснення самостійної фермерської діяльності.

Щодо посилання ОСОБА_2 на порушення його прав, щодо оренди земельної ділянки, які захищені ст.1 Першого протоколу до Конвенції, суд зазначає наступне.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. У контексті цієї норми під майном розуміється ціла низка інтересів економічного характеру, до яких можна віднести й право оренди земельної ділянки для створення фермерського господарства.

У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Критерій «пропорційності», використаний судом у справі, яка переглядається, передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому в питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося у звязку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або щодо якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «ОСОБА_9 проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Отже, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добосовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Оскільки, в даній справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав в оренду земельну ділянку з порушенням вимог чинного законодавства, то вимоги статті 1 Першого протоколу до Конвенцію не підлягають застосуванню.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги повністю обгрунтовані та підлягають задоволенню,оскільки при видачі наказу та укладені правочину недодержанно вимоги щодо відповідності останніх закону та інтересам держави і суспільства.

VI. Судові витрати.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача по 1600 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.259,263-265,273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2, треті особи : товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Хаус», приватне підприємство «Ада-Сервіс», про визнання наказу, договору оренди землі недійсним- задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 17.02.2015 № 25-1235/14-15сг «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки».

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20.02.2015 року між ОСОБА_7 управлінням Держземагенства у Чернігівській області та ОСОБА_2, земельної ділянки площею 28 га, кадастровий номер:04:000:0836, вартістю 493780,70 грн., зареєстрованим у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.09.2015 за реєстраційним номером запису про право 11029862.

Стягнути з ОСОБА_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь прокуратури Чернігівської області (, місце знаходження вул.Князя чорного, 9) 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. в рахунок повернення коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, (, місце знаходження м.Чернігів, пр-т Миру 14) на користь прокуратури Чернігівської області (, місце знаходження вул.Князя чорного, 9) 1600 (дна тисяча шістьсот) грн. 00 коп. в рахунок повернення коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.