Справа № 308/995/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгород, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 (88000, м. Ужгород, вул. Минайська, 27/49), про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Позов мотивований тим, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» зверталося до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу, оскільки ухвалою від 30.11.2017 року йому було відмовлено у видачі судового наказу, позивач подав до суду дану позовну заяву.

Так, позивач вказує на те, що упродовж липня 2015 грудня 2017 року відповідачем, за зазначеною в позові адресою здійснювалося фактичне споживання природного газу. Однак, споживач не виконувала (і не виконує) взятих на себе зобовязань, а саме не здійснила оплату вартості спожитого газу вчасно. Вказане призвело до виникнення заборгованості. А тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2, заборгованість за спожитий природній газ, що станом на 29.01.2018 року, яка складає 17 335,15 грн. Так, ТОВ «Закарпатгаз Збут» просить стягнути з відповідача: 17 335,15 основної заборгованості; 2 501,95 інфляційних витрат, 625,81 - 3% річних та 1 762 грн. сплачений судовий збір.

За ухвалою від 12.02.2018 року судом було прийняте рішення розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано строк на надання письмових заяв сторонам. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідач у встановлений строк до суду відзив на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому враховуючи ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав від постачальника ТОВ «Закарпатгаз Збут» природний газ у необхідних для нього об'ємах та взяв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

ОСОБА_3 являється споживачем ТОВ «Закарпатгаз Збут» за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок № НОМЕР_1.

Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку, підписана відповідачем заява-приєднання № 11074 від 15.02.2016 року. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ.

Згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 15.12.2016 року за номером 11074 відповідач ОСОБА_2 ознайомившись з умовами типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, приєдналась до умов договору. Адреса обєкта споживача вказана м. Ужгород, вул. Минайська, 27/49. Незважаючи на той факт, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира не належить ОСОБА_2 на праві власності і вона у ній не зареєстрована, підписанням вищезазначеної заяви вона визнала факт користування цим жилим приміщенням і, відповідно, користування встановленим у ньому газовим обладнанням, відтак повинна нести обовязок щодо оплати за спожиті послуги з газопостачання.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30 листопада 2017 року було відмовлено у прийнятті заяви ТОВ «Закарпатгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ, оскільки відповідач не зареєстрована за зазначеною адресою.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", Постановою КМУ від 22.03.2017 року № 187 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу" на виконання ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ "Закарпатгаз Збут".

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09. 2015 №2496 та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Правил №2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору № 2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб сторінці ТОВ "Закарпатгаз Збут" (zkqaszbut.104.ua).

Згідно з розрахунком, наданого суду позивачем, заборгованість ОСОБА_3 за спожитий природний газ станом на 29.01.2017 року становить 17 335,15 грн.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.610 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України).

Так, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його обєкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

Також, позиція Позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.

З огляду на зазначене вище із врахуванням обовязку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 17 335,15 грн.

Щодо вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 інфляційних витрат та 3% річних суд вважає,що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, та з в рахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки, відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за спожитий природний газ не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Закарпатгаз Збут» заборгованість, яка складається з наступного: 17 335,15 грн. основного боргу; 2 501,95 грн. інфляційних витрат; 625,81 грн. 3% річних та 1 762 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись: ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, ст.ст. 526, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 10, 81, 83, 141, 223, 229, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН та серія і номер паспорту суду невідомі) на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» (місце знаходження, 88000, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, Закарпатської області): заборгованість за спожитий природний газ станом на 29.01.2018 року у розмірі 20 462,92 (двадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 92 копійки), яка складається з наступного: 17 335,15 грн. основного боргу; 2 501,95 грн. інфляційних витрат; 625,81 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН та серія і номер паспорту суду невідомі) на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» (місце знаходження, 88000, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, Закарпатської області) витрати із сплати судового збору у розмірі 1 762,00 (одна тисяч сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4