Справа № 199/399/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2018

10 квітня 2018 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

за участю секретаря Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.08.2015 між ним та відповідачем ФОП ОСОБА_2 було укладено договір б/н, відповідно до якого останній зобовязався в строк не більше ніж 45 днів від дня передоплати виготовити кухню L=3 м/п в кількості 1 шт. На виконання вимог п.п. 2.2 Договору 12.08.2015 позивач сплатив відповідачу передоплату у розмірі 10 800,00 грн., але до теперішнього часу відповідач так і не виконав умов договору: кухня відповідачем не виготовлена, та він ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідно до п.п. 3.1 договору за прострочення поставки або недопоставки товару відповідач зобовязаний сплатити йому неустойку в розмірі 0,01 % від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 0,5 % від вартості товару. Відповідно до п.п. 1.4 договору загальна сума договору вартість товару становить 14385 грн. Враховуючи, що від дня укладання договору з відповідачем 12.08.2015 до часу його звернення до суду з даним позовом сплинуло багато час у, то неустойка у розмірі 0,01 % від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виявляється більшою від 0,5 % від вартості товару, а тому розмір неустойки прирівнюється до 0,5 % від вартості товару та вираховується за наступною формулою : 14385 грн. (вартість товару) : 100% * 0,5 % = 719,25 грн.

Позивач також зазначає, що сума боргу відповідача за договором становить 10800 грн., та період заборгованості згідно п.п. 2.1 договору починається з 46 дня з моменту передоплати, яку він надав 12.08.2015, тобто період заборгованості за договором починається з 27.09.2015 і до дня подання позову 17.01.2018 включно становить 827 днів. Формула розрахунку за 827 днів заборгованості наступна: 10800 грн. (заборгованість) х 3% х 827 (кількість днів заборгованості) : 365 (кількість днів у році) : 100 % = 734,10 грн. Крім того, розрахунок інфляційних збитків у період з 27.09.2015 по 17.01.2018 складає 3348 грн.

Про задоволення позову повністю позивач просив суд в окремо наданій суду заяві.

В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, врахував заяву позивача та дослідивши докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, 12.08.2015 між позивачем та відповідачем за цим позовом було укладено договір б/н, згідно п. 1 якого відповідач зобовязався виготовити Кухню (L=3 м/п) в кількості 1 шт., загальна сума договору 14385 грн., в яку входить виготовлення, доставка та монтаж.

Відповідно до п. 2 договору строк доставки виконавцем відповідачем протягом 30 календарних днів з моменту передоплати, але не більше 45 днів. Порядок оплати - 75 % (що складає 10800 грн.), яка вноситься в день укладання договору. Доплата 25 % від вартості заказу (3585 грн.).

Позивач свої зобовязання щодо внесення передоплати виконав у повному обсязі, що підтверджується власним підписом відповідача про отримання 12.08.2015 грошових коштів у розмірі 10 800,00 грн. (а.с.16). Втім, відповідач зобовязання за договором не виконав повністю.

Правовідносини між сторонами виникли з договору підряду.

За ст. 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, та на ст. 865 ЦК України, якою передбачено, що за договором підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦК, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно зі ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Задовольняючи вимогу позовупро розірвання договору, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою.

Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що неможливість позивача як споживача отримати своєчасно оплачені ним послуги з виготовлення, доставки та монтажу кухні L=3 м/п, свідчать про порушення відповідачем вимог договору та закону.

Також судом встановлено, що з моменту укладення договору не виявлено будь-яких претензій або вимог від відповідача щодо неналежного виконання позивачем своїх зобов'язань по договору, які б могли стати перешкодою для надання послуг відповідачем.

На підставі викладеного, вимоги позивача про розірвання договору та стягнення сплачених коштів в розмірі 10 800,00 грн. ґрунтуються на законі та умовах договору та тому підлягають задоволенню.

Суд враховує, що відповідачем є фізична особа-підприємець, діяльність якої згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, припинено (номер запису 02078783 від 18.09.2015), та згідно ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентіврічних, то відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Вказані позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентіврічних підлягають задоволенню на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, що є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання.

При здійсненні розрахунку бралося до уваги те, що загальний строк порушення зобовязання становить 843 дні (з 27.09.2015 по 17.01.2018).

За підрахунком суду розмір суми 3% річних (при здійсненні розрахунку суд виходив з розміру виконаного позивачем зобовязання в сумі 10 800,00 грн.) становить 749,19 грн., інфляція за весь час прострочення складає 3 393,68 грн.

Розмір неустойки (розрахована відповідно до умов договору /п. 3.1/, виходячи з розміру 0,01% від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 0,5% вартості товару) складає 7 192,50 грн.

Тобто наданий позивачем розрахунок відрізняється від розрахунку суду, тому позов підлягає задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України: з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, ст.52, 525, 526, 549, 625, 907 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів задовольнити частково.

Розірвати договір б/н від 12 серпня 2015 року, укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про виготовлення кухні.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) грошову суму за договором б/н від 12.08.2015 в розмірі 22 135,37 грн. (двадцять дві тисячі сто тридцять пять грн. тридцять сім коп.), яка складається з: грошова сума передоплати за договором б/н від 12 серпня 2015- 10 800,00 грн. , 3% річних - 749,19 грн., інфляція за весь час прострочення 3 393,68 грн., неустойка 7 192,50 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) в дохід держави () судовий збір в сумі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Дата складення повного судового рішення 20.04.2018.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї