Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/115/18

Провадження №2-о/377/5/18

17 квітня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Щуковської А.М.,

заявників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин, -

УСТАНОВИВ:

27 лютого 2018 року до суду подана зазначена заява про встановлення факту родинних відносин, у якій заявники просять встановити факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 15 грудня 2016 року у м. Славутичі Київської області, є рідним сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заява обґрунтована тим, що 15 грудня 2016 року помер син заявників ОСОБА_4, після чого відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Серед спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 залишилися заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також заінтересована особа ОСОБА_1. 02 грудня 2017 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області було посвідчено право на спадщину за законом заінтересованої особи ОСОБА_1 на 1/12 частку вказаного житлового приміщення. Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як батьки ОСОБА_4 та особи, які проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, є такими, що прийняли спадщину їх сина. 01 грудня 2017 року заявниками було подано до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх сина ОСОБА_4 на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. За життя, в 1993 році, син заявників ОСОБА_4, у визначеному законом порядку, змінив своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_4. Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції від 20.02.2018 року відмовлено у видачі повторного свідоцтва про державну реєстрацію та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а також повідомлено про те, що документи, на підставі яких була проведена зміна прізвища зберігаються пять років, а анульовані та здані свідоцтва про народження у звязку із внесенням змін до актового запису цивільного стану знищуються один раз на півроку. 23 лютого 2018 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем.

В судовому засіданні заявники просили задовольнити заяву, посилаючись на те, що вони є спадкоємцями померлого сина ОСОБА_4 першої черги. Перешкодою для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті сина ОСОБА_4, є відсутність свідоцтва про його народження. 12 січня 2018 року вони звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції з заявою, у якій просили видати документи, на підставі яких 27 листопада 1993 року було проведено зміну прізвища сина ОСОБА_4, а також просили повідомити про те, чи зберігся оригінал свідоцтва про його народження. 20 лютого 2018 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції листом відмовлено у видачі повторного свідоцтва про державну реєстрацію та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а також повідомлено про те, що документ, на підставі якого була проведена зміна прізвища не зберігся, оскільки строк зберігання таких документів становить пять років, а свідоцтва про народження, анульовані і здані у звязку із внесенням змін до актового запису цивільного стану, знищуються один раз на півроку.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. До суду надав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є дружиною брата заявниці ОСОБА_1. ОСОБА_4, який помер 15 грудня 2016 року, вона знає з народження. Його батьками є заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Їй відомо, що спочатку у нього було прізвище ОСОБА_2, а потім він змінив це прізвище на прізвище ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є колишньою дружною ОСОБА_4, який помер 15 грудня 2016 року. Зі своїм колишнім чоловіком вона навчалася в одному класі та добре знала його батьків. Його батьками є заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення заявників, показання свідків, перевіривши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 1966 року між заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІІ-БК № 385725 виданого 08 вересня 1993 року відділом ЗАГСу Славутицького виконкому Київської області, шлюб між заявницею ОСОБА_7 та заявником ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖГ № 466714, копія якого долучена до справи, ОСОБА_9 народився 08 серпня 1975 року в м. Баку Азербайджан, та його батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії 1-БК № 278244, виданого 27 листопада 1993 року відділом ЗАГСу Славутицького міськвиконкому Київської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, змінив своє прізвище на ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові 27 листопада 1993 року зроблено запис № 9.

Згідно копії паспорта громадянина України серії СК № 106345, виданого 08 липня 1996 року на імя ОСОБА_4, він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до відмітки про сімейний стан 07 серпня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зареєстровано укладення шлюбу, запис № 88.

Від шлюбу в них народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 323790, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області.

28 грудня 1990 року заявнику ОСОБА_2, разом з сімєю: ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, надано право на заселення в службове житло за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується ордером на службове приміщення № 6453, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради народних депутатів від 28 грудня 1990 року, копія якого долучена до справи.

Право приватної спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 18 листопада 1999 року ВП «Чорнобильська АЕС», було зареєстровано 01 лютого 2000 року за реєстровим № 347/49 у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з пояснень заявників, 13 серпня 2000 року помер їх син ОСОБА_8

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину серії ВВМ № 561915, виданого 15 жовтня 2004 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є його батько ОСОБА_2 Спадкове майно складається з 1/4 частки квартири номер 49 в будинку номер 7 Бакинського кварталу міста Славутич Київської області.

Право приватної спільної часткової власності заявника ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 27 жовтня 2004 року в комунальному підприємстві АРБ Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 040009, виданого 27 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27 квітня 2007 року зареєстрували шлюб вдруге, про що був здійснений актовий запис № 35. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 384527, виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 16 грудня 2016 року, підтверджено, що ОСОБА_4 помер 15 грудня 2016 року у віці 41 рік.

Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 121/2017. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 01 грудня 2017 року звернулася ОСОБА_1, мати спадкодавця, яка прийняла спадщину за законом.

02 грудня 2017 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся син спадкодавця ОСОБА_3.

02 грудня 2017 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області видано ОСОБА_3, сину спадкодавця, свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно листа Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області № 102/02-14 від 23.02.2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_4, оскільки ними не було подано документи, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем.

Як вбачається з пояснень заявників, перешкодою для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті їх сина ОСОБА_4, є відсутність оригіналу свідоцтва про його народження. Оскільки оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_4 було ним здано до відділу ЗАГСу Славутицького міськвиконкому Київської області у звязку із зміною прізвища 27 листопада 1993 року, та яке в подальшому було знищено, а на запит заявниці ОСОБА_1 щодо надання документів, на підставі яких була проведена реєстрація зміни прізвища ОСОБА_4, їй було відмовлено через відсутність оригіналу чи нотаріально посвідченої копії свідоцтва про його народження.

Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 46-16.30-32 від 20.02.2018 року, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у повторній видачі свідоцтва про державну реєстрацію, а також у видачі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, оскільки нею не було надано оригінал свідоцтва про його народження або нотаріально посвідчена копія. Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до ст. 28 «Переліку документів, що створюються у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, зі строками їх зберігання», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2804/5 від 30.12.2013 року, строк зберігання документів, на підставі яких була проведена зміна прізвища зберігаються пять років. Свідоцтва анульовані і здані у звязку із внесенням змін до актових записів цивільного стану знищуються один раз на півроку відповідно до п. 6.1 розділу VІ «Порядку ведення обліку і звітності про використання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також їх зберігання», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1578/5 від 29.10.2012 року.

Вирішуючи заяву про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Як зазначено у ч. 2 цієї статті, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (частина 1).

Згідно пункту 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина 1).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з метою нотаріального оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, що є підставою для задоволення заяви.

За правилом частини ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 15 грудня 2016 року у м.Славутичі Київської області, є рідним сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Ф. Теремецька