Справа № 196/1064/17
№ провадження 2/196/29/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в підготовчому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.4 ст.82, п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю предмета спору, обгрунтовуючи тим, що після зміни позивачем позовних вимог предметом позову є наступні позовні вимоги: - розірвати договір купівлі-продажу тротуарної плитки та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35970 грн., сплачених за товар неналежної якості та відшкодувати кошти, витрачені на укладку плитки (25700 грн.), будівельні матеріали (15450 грн.), поштові витрати (196,20 грн.), витрати на паливно-мастильні матеріали (1480,41 грн.), демонтаж плитки (14500 грн.), за експертизу (2078,21 грн.) та моральну шкоду (25000 грн.).

Таким чином, предметом спору (об'єктом спірних прав), виходячи з ч.1 ст.177 ЦК України, є договірні правовідносини між ОСОБА_1 і начебто фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 з купівлі-продажу тротуарної плитки, внаслідок порушення яких між сторонами виник спір відносно якості проданих речей і відшкодування витрат та моральної шкоди.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2018 року про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, яка набрала законної сили 19.01.2018 року, встановлено, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів тієї обставини, що дійсно між позивачем та відповідачем існували договірні правовідносини, внаслідок порушення яких відповідачем між сторонами дійсно виник спір.

Після постановлення судом даної ухвали позивачем було змінено позовні вимоги, проте сам предмет позову, а саме договірні правовідносини між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 з купівлі-продажу тротуарної плитки залишився незмінним.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 в підготовчому засіданні вважав, що клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю предмета спору задоволенню не підлягає, оскільки розгляд справи перебуває на стадії підготовчого засідання, тобто докази судом ще не досліджувались, свідки не допитувались, обставини справи не встановлювались, а тому клопотання є передчасним та необгрунтованим.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд може розяснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.

Пуктом 2 частини 2 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду справи без прийняття рішення у зв'язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Закриваючи провадження у справі, суд повинен чітко викласти застосовану ним норму процесуального закону з посиланням на підпункт, пункт, частину статті тощо, та встановити обставини справи, що підтверджують правомірність закриття провадження у справі.

Суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заяви позивача про зміну предмета позову від 05 березня 2018 року, яка була прийнята судом до розгляду, однією із вимог є "Розірвати договір купівлі-продажу тротуарної плитки вартістю 35970 грн., укладений 18.07.2016 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від імені якого та в інтересах якого діяв продавець товару ОСОБА_6", проте жодного доказу, який свідчив би про наявність договірних відносин між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, від імені якого діяв ОСОБА_6 з договору купівлі-продажу тротуарної плитки, позивачем не надано, тобто предмет спору відсутній.

При цьому, дана обставини була встановлена судом в ході розгляду заяви про забезпечення позову, за результами якого ухвалою суду від 04.01.2018 року, яка набрала законної сили 19.01.2018 року, відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову саме з підстав ненадання суду належних та допустимих доказів тієї обставини, що дійсно між позивачем та відповідачем існували договірні правовідносини, внаслідок порушення яких відповідачем між сторонами дійсно виник спір.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи зі змісту вищевикладених норм цивільного процесуального закону та враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання представником відповідача про закриття провадження в даній справі у зв'язку з відсутністю предмета спору підлягає задоволенню, а судове провадження, відповідно, закриттю.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України, передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В даному випадку, враховуючи те, що позивачем при подачі даного позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст.81, 82, 197, 200, 255, 256, 258, 260, 353, п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в порядку ст.255 ЦПК України - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча О.М.ГУДИМ

/