Справа № 337/2027/17
Провадження № 2/337/40/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Куліш Л.Е.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.05.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві. У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим, станом на 05.06.2017 року має заборгованість у сумі 14189 грн. 30 коп. яка складається з наступного: 4258 грн. 07 коп. тіло кредиту, 3857 грн. 65 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 4921 грн. 71 коп. нараховано пені; 500 грн. штраф (фіксована частина); 651 грн. 87 коп.- штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідачки та стягнути судові витрати.

15.03.2018 року судом ухвалено проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, крім того в ухвалі суду було зазначено, що відповідачу необхідно у строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду подати відзив на позовну заяву.

Згідно даних матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали ОСОБА_1 отримала 15.03.2018 року.

19.03.2018 року відповідачка надала відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги на її думку не підлягають задоволенню, оскільки у анкеті-заяві не зазначено ні розмір, ні умови, ні проценти кредиту. Крім того у анкеті-заяві відсутні позначки, що відповідач виявив бажання оформити на своє імя картку «Універсальна», також відсутні в заяві номери карт або будь-які ідентифікаційні їх ознаки. Посилаючись на ст.. 1055 ЦК України вважає, що кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми, а тому є нікчемним. До позовної заяви позивач додав витяги з документів Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, які не містять підпису відповідача, та не можуть вважатися частиною укладеного договору. З наданих витягів не зрозуміло, чи діяли відповідні правила на момент укладення договору. Єдиними підписаними сторонами документами є анкета заява та довідка про умови кредитування. Умови та правила надання банківських послуг, застосуванню не підлягають, оскільки відповідач їх не підписував, а тому у задоволені позову необхідно відмовити. Крім того вона не згодна з розміром неустойки, який значно перевищує розмір збитків. Заперечує проти стягнення двох видів штрафних санкції пені та штрафів, просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволені позову ПАТ КБ «Приватбанк».

Вказаний відзив був направлений позивачу, що підтверджується квитанцією про відправку поштової кореспонденції, але позивач відгук на відзив не надав.

Оскільки клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка не заявила, також від позивача протягом п'яти днів з дня отримання відзиву не надійшло такого клопотання, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі матеріалів справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно укладеного договору № б/н від 25.05.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві.

Згідно п.2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 05.06.2017 року має заборгованість у сумі 14189 грн. 30 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 25.05.2011 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а відтак своїм підписом засвідчила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.84), на підставі якої вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку «Універсальна/ GOLD».

Позивачем також надано суду витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 29.07.2009 року (а.с. 10-24), що є складовими частинами договору про надання банківських послуг; з якими позичальник ознайомилась та погодилась.

Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (Gold) з відповідачем укладено кредитний договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії з пільговим періодом до 55 днів, з базовою процентною ставкою 2,5% в місяць (30% річних) на залишок заборгованості, зі строком внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця (а.с. 9.)

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1, заборгованість по кредитному договору, яка станом на 05.06.2017 року становить 14189 грн. 30 коп., яка складається з наступного: 4258 грн. 07 коп. тіло кредиту, 3857 грн. 65 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 4921 грн. 71 коп. нараховано пені; 500 грн. штраф (фіксована частина); 651 грн. 87 коп.- штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-6, 7).

Щодо заяви відповідачки про визнання кредитного договору нікчемним, судом встановлено.

ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК Українине передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватись й інші засоби звязку, наприклад електронний.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту ПАТ КБ «Приватбанк» відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані ПАТ КБ «Приватбанк» умови.

Також, наряду із вищезазначеним свідченням, визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунком та використання кредитних коштів, так як згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, виписок по картковому рахунку (а.с. 97-102), відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що вона була ознайомлена з умовами кредитування та визнала свої зобовязання за Договором, тому посилання ОСОБА_1 на те, що Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, не містять її підпису та не можуть вважатися частиною укладеного договору, а сам договір є нікчемним, судом до уваги не приймаються.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відтак проценти становлять обовязкову умову договору.

Частиною 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідачка просить зменшити розмір неустойки, оскільки він перевищує розмір збитків.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ч. Ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Враховуючи, що укладений між сторонами договір відповідачкою не оспорений, відповідачка не заперечує, що отримала кредит, договір не визнаний недійсним, сторони виконували його умови, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні процентів, нарахованих відповідно до умов договору.

Також стягненню підлягають пеня та комісія відповідно до умов договору.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути: 4258 грн. 07 коп. тіло кредиту, 3857 грн. 65 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 4921 грн. 71 коп. нараховану пеню.

Позовні вимоги в частині стягнення суми штрафів, залишити без задоволення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Відповідачка просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Пунктом 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання.

Згідно п. 2.1.1.2.12 у разі закінчення строку дії карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії).

Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці.

Згідно Постанови НБУ від 17.12.2003г. «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п. 2.2. Ідентифікація клієнта не є обов'язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України.

Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон Клієнта, а відповідно карта не може бути активована без згоди / відома Клієнта.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» за № 30.1.0.0/2-20170612/432 від 11.10.2017 року, відповідачка, згідно кредитного договору б/н від 25.05.2011 року, отримала картку № 756566. За зверненням ОСОБА_1 їй було перевипущено картку, тобто замість картки №756566 надано картку № 6816338 з новим строком дії до останнього дня 09.2016 року, тому строк виконання зобовязання закінчується в останній день 09.2019 року. З позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 13.06.2017 року, тобто в межах загальної позовної давності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідачки за кредитним договором б/н від 25.05.2011 року кредиту підлягають стягненню у судовому порядку : 4258 грн. 07 коп. тіло кредиту, 3857 грн. 65 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 4921 грн. 71 коп. нарахованої пені.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог (13037 грн. 43 коп.х1600 грн. /14189 грн. 30 коп. = 1470 грн. 11 коп.)

В іншій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 550, 610, 611, 626, 1054, 1056-1 ЦК України ст.ст. 141, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094 м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, рахунок №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.05.2011 року у загальній сумі 13037 грн. 43 коп., яка складається з наступного: 4258 грн. 07 коп. тіла кредити, 3857 грн. 65 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 4921 грн. 71 коп. нарахована пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сумі 1470 грн. 11 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено судом 23.04.2018 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик