Справа № 708/266/18
Номер провадження № 2/708/137/18
Р і ш е н н я

Іменем України

18 квітня 2018 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_2 до Худоліївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її мати ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 1,60га, розташованої на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000424.

18.03.1998 року ОСОБА_3 померла.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР (1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини, вона, як рідна дочка померлої, являється спадкоємицею першої черги за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3

Дану спадщину вона прийняла відповідно до ст.549 ЦК Української РСР шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Худоліївської сільської ради.

Однак належним чином переоформити спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виготовлений, але не видавався.

А тому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, що належала останній.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що 18.03.1998 року померла мати позивачки ОСОБА_3

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Худоліївської сільської ради.

Вона фактично прийняла дану спадщину, оскільки після смерті матері взяла собі предмети домашнього вжитку, користувалася її речами, будинком та обробляла присадибну земельну ділянку.

Однак оформити спадщину вона не може, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку мати не встигла отримати в звязку зі смертю.

У зв`язку з цим просить встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті матері і визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала її матері ОСОБА_3

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він є сином позивачки і може підтвердити, що вони з матір`ю доглядали бабу, а після її смерті позивачка забрала собі шафу та інші бабині речі, допомагала йому обробляти город.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що їй відомо, що позивачка доглядала за матірю, взимку проживала разом з нею.

Після її смерті вона користувалася речами померлої, продовжувала приїздити до будинку та доглядати за ним.

Вислухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 082386), 18 березня 1998 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,60 га, розташовану в межах Худоліївської сільської ради Чигиринського району.

Вказана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000424, що підтверджується і листом відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-23-0.340-182/112-18 від 16.03.2018 року про те, що ОСОБА_3 було виготовлено та зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000424, що розташована в адміністративних межах Худоліївської сільської ради Чигиринського району, але на руки він не видавався.

Також судом встановлено і слідує з свідоцтва про народження № 554242 та свідоцтва про укладення шлюбу № 344705, що відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивачка, як рідна дочка померлої, є спадкоємицею першої черги за законом зазначеного спадкового майна.

Крім того в судовому засіданні встановлено і підтверджується довідкою № 196 від 15.03.2018 року, виданою Худоліївською сільською радою Чигиринського району, що позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 почала користуватися її речами, домоволодінням, тобто прийняла спадщину у відповідності до вимог п.2 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963р.).

Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У зв'язку з відсутністю вище зазначеного державного акту позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 01.11.2017 року.

Згідно до даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 230/01-16 від 28.03.2018 року, після смерті 18.03.1998 року ОСОБА_3 спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_3 і визнати за нею право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст., ст. 12, 81, 89, 263, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої 18.03.1998 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 1,60га, розташовану в межах Худоліївської сільської ради Чигиринського району та належну померлій 18.03.1998 року ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000424, в порядку спадкування за законом, без зміни її цільового призначення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 23 квітня 2018 року.

Головуюча