У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

за участю: представника відповідача - Янголь О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (надалі ПАТ «Родовід Банк») про визнання припиненими договору поруки та договору застави, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року позивач, інтереси якого представлені адвокатом ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати припиненим кредитний договір від 06.11.2007 р., укладений між позивачем та відповідачем; 2) визнати припиненим договір застави транспортного засобу від 06.11.2017 р., укладений між позивачем та відповідачем.

Вищевказаний позов оплачений судовим збором в розмірі 640,0 грн.

Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва Трегубенко Л.О. від 21.08.2017 р. було відкрито провадження за вищевказаним позовом.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 18.10.2017 р. матеріали даної цивільної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

В судовому засіданні на обговорення учасників судового розгляду поставлене питання про залишення вищевказаного позову без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.2 ЦПК України, оскільки вищевказаний позов підписаний адвокатом ОСОБА_4, який не має повноважень його підписання.

В судове засідання особа адвокат ОСОБА_5 з'явився, але не підтвердив свої повноваження як представника позивача відповідно до ст.62 ч.4 ЦПК України (2017 р.), тому статусу представника позивача в судовому засіданні не має, зазначивши, що позов ним підписаний відповідно до п.1.2 договору про надання юридичних послуг від 10.08.2017 р.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала проти залишення вищевказаного позову без розгляду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Приписами частини 1 статті 3 ЦПК України (2004 р.), що була чинною на час звернення позивача до суду, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.11 ч.1 ЦПК України (2004 р.), що була чиною на час звернення позивача до суду, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічної є ст.13 ч.1 ЦПК України (2017 р.), що набув чинності з 15.12.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до Подільського районного суду м.Києва поштою, підписана адвокатом ОСОБА_4 як представником позивача на підставі договору про надання юридични х послуг № 10/08-17 від 10.08.2017 р.

Згідно до ст. 44 ЦПК України (2004 р.), що був чинний на час звернення позивача до суду, та ст.64 ЦПК України (2017 р.), що є чинним на час розгляду справи, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Категорія "повноваження" має істотне значення для визначення правосуб'єктності представника, який, не маючи повноважень, не може вважатися таким. Наявність повноваження у представника є обов'язковою умовою виникнення процесуального представництва, з огляду на яке представник наділяється відповідними правами та обов'язками, і в межах визначених повноважень здійснює процесуальні дії. Таким чином, повноваження представника визначає конкретний зміст процесуальних відносин, звісно, разом із цивільними процесуальними нормами. Повноваження представника у суді є відносним суб'єктивним правом представника здійснювати від імені особи, яку представляють, визначені процесуальні дії, які породжують правові наслідки безпосередньо для особи, яку представляють, в її відносинах із судом, і одночасно обов'язком здійснити зазначені дії для законного представника.

Як вбачається з договору № 10/08-17 від 10.08.2017 р. про надання юридичних послуг, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_4, повноваження останнього не містять повноваження на подання позовної заяви або на підписання позовної заяви від імені довірителя (арк.спр.24-25). Згідно даного договору ОСОБА_2 взагалі не уповноважувала адвоката на такі дії, а п.1.2, про які зазначає ОСОБА_6, передбачає лише право на «складання процесуальних документів», що не містить повноваження на підписання позову від імені позивача та є тотожним поняттю «підписання позову». Тому суд не погоджується з твердженнями адвоката ОСОБА_4 про наявність у нього повноважень на підписання позову.

Таким чином, подана до суду вищевказана заява підписана адвокатом ОСОБА_4, який не має повноважень на подання позову від імені ОСОБА_2

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В прецендентних рішеннях ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до ст.257 ч.1 п.2 ЦПК України (2017 р.), який набув чинності з 15.12.2017 р., суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи, подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

З огляду на те, що позов подано адвокатом ОСОБА_4 з порушенням встановленого законом порядку, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає необхідним залишити вищевказану позовну заяву без розгляду.

Залишення позову без розгляду не позбавляє права позивача повторно звернутись до суду у встановленому законом порядку.

При цьому підстав для залишення позову без руху в зв'язку з недоплатою судового збору (за другу вимогу немайнового характеру) немає, оскільки первісно визначається повноваження особи на подання самого позову.

На підставі викладеного, керуючись п.9, 15.5, розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 64, 257 ч.1 п.2, 258-260, 353, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання припиненими договору поруки та договору застави - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова