ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

м. Харків

Справа № 617/616/14-ц

Провадження № 22ц/790/429/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Бурлака І.В., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Афоніна К.О.

імена сторін:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 вересня 2017 року по цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення певних дій залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначив, що при постановлені оскарженої ухвали судом першої інстанції не було враховано той факт, що у судове засідання призначене на 12 вересня 2017 року він не мав можливості з'явитись у зв'язку з раптовою хворобою, про що суд був повідомлений телеграмою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді справи в суді першої інстанції суд керувався приписами ЦПК України в редакції 2004 року, на відповідність яким перевіряється судом апеляційної інстанції оскаржувана ухвала.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за зустрічним позовом будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи двічі поспіль не з'явився в судове засідання, заяви про розгляд справи без нього не подав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками ухвали суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, повторною визнається неявка позивача в судове засідання два рази поспіль.

Згідно п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України (за редакцією 2004 року), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналізуючи вказані положення цивільного процесуального законодавства, суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності, одночасно, наступних умов: позивач повторно послідовно не з'явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.

Судовим розглядом встановлено, що у квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 пред'явлено зустрічний позов до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про вчинення певних дій.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про вчинення певних дій передано за підсудністю для розгляду до Великобурлуцького районного суду Харківської області.

Ухвалою судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24 квітня 2017 року призначено розгляд справи на 01 червня 2017 року.

01 червня 2017 року у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 09 серпня 2017 року. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, оскільки судова повістка була повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

В судове засідання призначене на 09 серпня 2017 року ОСОБА_1 не з'явився. Судову повістку отримав 07 червня 2017 року (т.6 а.с. 114). У зв'язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 12 вересня 2017 року.

В судове засідання призначене на 12 вересня 2017 року ОСОБА_1 не з'явився, отримавши судову повістку 22 серпня 2017 року (т.6 а.с. 118).

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 надіслав до Великобурлуцького районного суду Харківської області електронне повідомлення про відкладення слухання справи, з підстав того, що він хворіє (т.6 а.с. 119).

Системний аналіз п. 3 ч. 1ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що законодавець не диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано з диспозитивним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1, з урахування його не явки в судове засідання призначене на 09 серпня 2107 року, повторно не з'явився в судове засідання. Заяви про розгляд справ в його відсутність від нього до суду не подано.

При здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України, в редакції на час постановлення ухвали, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, в редакції на час постановлення ухвали, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки неявка позивачів є повторною, станом на час розгляду справи жодної заяви про розгляд справи без участі позивача суд першої інстанції не отримував, колегія суддів вважає, що суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з дотриманням вимог ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Окрім того, залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням його права доступу до суду, адже доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Доказів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить. ОСОБА_1 посилається, що прибув до м. Харкова 10 вересня 2017 року та погіршення стану здоров'я, але жодним належним та допустимим доказом вказані обставини не підтверджує.

За таких обставин згідно статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст.374, ст. 375, ст. 381-384 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді -