Справа № 183/2390/18
№ 2-з/183/54/18
У Х В А Л А

26 квітня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

за участю секретаря судового засідання Макаренко А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

25 квітня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою, в якому просить:

-витлумачити пункт 1 додаткової угоди № 1 від 17.12.2007 року до договору оренди землі від 2005 року, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» та ОСОБА_2, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, визначивши, що строк оренди починається з моменту державної реєстрації додаткової угоди 21.10.2009 року, а закінчується через 10 років від дати їх реєстрації;

-визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» право користування на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0067 терміном дії до 21.10.2019 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.01.2005 року та додаткової угоди № 1 від 17.12.2007 року, зареєстрованої 21.10.2009 року за № 04-09-126-04860, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» та ОСОБА_2, спадкоємцем якої є ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження на 17 травня 2018 року о 14.30 годині.

26 квітня 2018 року представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) користуватися земельною ділянкою, площею 5,4800 га, кадастровий номер :02:004:0067 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 943776, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 29.12.2012 року, до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що 04 січня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» та ОСОБА_2, був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0066, площею 5,4800 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та Додаткова угода № 1 від 17 грудня 2007 року, де зазначено, що термін дії договору складає 10 років. Згідно вказаного договору визначено, що початок дії договору починається з моменту державної реєстрації. Зазначений договір зареєстровано в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2009 року зі строком дії речового права 10 років з 21.10.2009 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2011 року за № 2-2485 спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1

На адресу позивача надійшло звернення відповідача від 26.07.2017 року з вимогою не засівати земельну ділянку під урожай у 2018 році, у звязку з закінченням договору оренди. У листі відповідач ОСОБА_1 зазначає, що посилання на державну реєстрацію договору оренди не має підстав, оскільки фактичне використання земельної ділянки почалося не з моменту державної реєстрації у 2009 році, а значно раніше, з моменту підписання додаткової угоди № 1 до договору оренди земельної ділянки від 17.12.20107 року та просив повернути її 18.12.2017 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» зазначає, що існує спір відносно строку дії договору оренди, оскільки товариство вважає, що договори між ним та ОСОБА_1 набирають чинності з моменту державної реєстрації, а відповідач ОСОБА_1 вважає що з моменту підписання.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, що передбачено частиною 1 статтею 210 ЦК України.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається з дати державної реєстрації, а не дати укладення.

У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 оспорює строк дії договору щодо користування земельною ділянкою позивачем, Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» звернулося до суду з вищезазначеним позовом до відповідача.

Сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалися.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

У відповідності до п. 2, 10 ч.1 ст. 150 ЦПК України, особи, передбачений такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії та інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо таких захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову згідно із частиною 2 ст. 150 ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи надані позивачем докази, наявність договору оренди землі, відомості щодо державної реєстрації договору оренди землі, та предмет і підстави позовних вимог, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, а тому, заява позивача підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівське плюс» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту правочину, визнання права користування земельною ділянкою, задовольнити.

Заборонити:

- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, квартира, 94, м. Новомосковськ, Новомосковський район, Дніпропетровська область, поштовий індекс 51200) користуватися земельною ділянкою, площею 5,4800 га, кадастровий номер :02:004:0067 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, квартира, 94, м. Новомосковськ, Новомосковський район, Дніпропетровська область, поштовий індекс 51200), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 943776, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 29.12.2012 року, до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили.

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Учасник справи може звернутися до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст. 158 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайного направити заявнику та для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом розяснюється, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, за невиконання ухвали про забезпечення позову у встановлений судом строк суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І. Городецький