Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018 Справа №607/4635/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Грицака P.M.,

за участю секретаря Чех Ю.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: приватний нотаріус ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

заявник ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності її померлій матері ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на 45/100 квартири АДРЕСА_1 та технічного паспорту на це майно, а також факт належності їй, тобто заявнику, свідоцтва про право власності на 55/100 квартири АДРЕСА_2 та технічного паспорту на це майно. Заяву обґрунтовує тим, що у вказаних документах невірно зазначено їх з матірю прізвища, імя та по-батькові, що позбавляє можливості розпоряджатись своїм майном, а також прийняти спадщину після смерті матері.

В судове засідання заявник не зявилась, забезпечивши явку свого представника ОСОБА_1, котра вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи у судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявок не повідомили. Такі неявки не перешкоджають розгляду справи по суті, а тому такий розгляд слід провести на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що заяву слід задовольнити частково з огляду на наступне:

згідно із вимогами ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії МС № 067600, 12 вересня 1960 року народилась ОСОБА_2.

Їй, на праві часткової власності, належить 55/100 квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 вересня 1999 року, міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 20 вересня 1999 року № 30156; запис у реєстровій книзі № 30396.

Однак у цьому правовстановлюючому документі прізвище та по-батькові заявника вказано ОСОБА_5.

Таке неоднакове написання прізвища заявника у зазначеному свідоцтві та паспорті громадянина України позбавляє її можливості розпоряджатись своїм майном. Будь-яких інших, відмінних від судових, законних інструментів усунення вказаних розбіжностей у ОСОБА_2 немає, а тому суд вважає, що слід встановити факт належності їй вказаного свідоцтва.

Окрім цього, 08 січня 2018 року померла мати заявника ОСОБА_4. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 237468, виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області; актовий запис № 36.

Після її смерті відкрилась спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51233340 від 15 березня 2018 року.

За життя останній, на праві часткової власності, належало 45/100 квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 серпня 1999 року, міським бюро технічної інвентаризації; запис у реєстровій книзі № 30333.

Однак у цьому правовстановлюючому документі прізвище та імя заявника вказано ОСОБА_6.

Враховуючи, що судом вставлено наявність неоднакового написання прізвища, а також імя матері заявника у свідоцтві про смерть та свідоцтві про право власності на житло, у неї відсутні будь-які інші законні інструменти для встановлення бажаного нею факту, а від цього залежить виникнення у неї особистих майнових прав (права на спадщину) суд вважає, що такий факти слід встановити.

Щодо вимог ОСОБА_2 про встановлення належності технічних паспортів, то вони до задоволення не підлягають, оскільки ці документи не є правовстановлюючими і можливість встановлення щодо них будь-яких фактів законом не передбачена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 260, 263, 319, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 вересня 1999 року, міським бюро технічної інвентаризації, згідно розпорядження (наказу) від 20 вересня 1999 року № 30156 (запис у реєстровій книзі № 30396).

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлій 08 січня 2018 року, свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 серпня 1999 року, міським бюро технічної інвентаризації, згідно розпорядження (наказу) від 30 серпня 1999 року № 30093 (запис у реєстровій книзі № 30333).

У решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області, у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення складений та підписаний 26 квітня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_7