Справа № 419/3374/16-ц
Провадження № 2/419/64/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Тимофєєва В. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_7 та за зустрічним позовом представника позивача ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 селищної ради, ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації, усунення від права на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.01.2016 року померла її тітка ОСОБА_9. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить домоволодіння, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55.

За життя ОСОБА_9 заповіту не склала, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_9 був її рідний брат ОСОБА_10, який є батьком позивача. Проте, ОСОБА_10 помер ще 02.10.2007 р.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за правом представлення після батька, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу. Проте, свідоцтва про право на спадщину не отримала, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та спадкодавцем.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просила суд встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_9 та визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 р.

20.04.2017 р. представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4, з метою захисту своїх прав, звернувся до Новоайдарського районного суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_6 селищної ради, ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації, усунення від права на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 р. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить домоволодіння, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55, та земельна ділянка площею 0,0588 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55.

ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_9 до нотаріуса не звернулася, у звязку з проведенням АТО на території Луганської області, скрутним матеріальним становищем та знаходженням спадкового майна в безпосередній близькості до лінії розмежування. Проте, ОСОБА_4 з початку 2014 року мешкала без реєстрації разом зі своєю тіткою ОСОБА_9, здійснювала догляд за нею, надавала матеріальну допомогу та вважається такою, що спадщину прийняла.

ОСОБА_4, під час хвороби ОСОБА_9, постійно здійснювала за нею догляд. ОСОБА_1, в свою чергу, участі у матеріальному утриманні та догляді за ОСОБА_9 не приймала, не цікавилася станом її здоровя, не відвідувала її та не вчиняла жодних дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги ОСОБА_9, яка потребувала такої допомоги.

При зверненні ОСОБА_4 до приватного нотаріуса ОСОБА_6 районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у звязку з тим, що ОСОБА_4 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, не надала документів, які підтверджували б факт її проживання разом зі спадкодавцем на день смерті та не надала правовстановлюючі документи на спадкове майно.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 просив суд встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з 2015 року по день смерті ОСОБА_9, а саме по 19.01.2016 р., усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 р., визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55, та земельну ділянку площею 0,0588 га для будівництва та обслуговування житлового булинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 р.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні, наводячи відповідні доводи.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, проси суд їх задовольнити, проти задоволення первісних позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради ОСОБА_11 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_7 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що первісні позовні вимоги та позовні вимоги за зустрічни позовом підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що 19.01.2016 року померла тітка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить домоволодіння, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55 (а.с. 62-65).

За життя ОСОБА_9 заповіту не склала, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.101), тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті ОСОБА_9 був її рідний брат ОСОБА_10, який є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Проте, ОСОБА_10 помер ще 02.10.2007 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4.)

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 за правом представлення є ОСОБА_1 та ОСОБА_4

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за правом представлення після батька, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №15/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9). Проте, свідоцтва про право на спадщину не отримала, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та спадкодавцем (а.с.11).

При зверненні ОСОБА_4 до приватного нотаріуса ОСОБА_6 районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7 з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у звязку з тим, що ОСОБА_4 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, не надала документів, які підтверджували б факт її проживання разом зі спадкодавцем на день смерті та не надала правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.59-60).

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 року, підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (а.с.3), копією свідоцтва про смерть батька позивача (а.с.4), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.5), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6), копією свідоцтва про розірвання шлюбу позивача (а.с.7), копією свідоцтва про одруження позивача (а.с.8), копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 (а.с.58), в якому дані в графі «батько» співпадають з по-батькові ОСОБА_10

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала однією сімєю разом з ОСОБА_9 на день смерті підтверджується актом про фактичне проживання від 19.02.2017 р. (а.с.172).

Оскільки, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю необхідне для ОСОБА_4 для реалізації свого права на оформлення спадщини, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позову в цій частині.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона знайома зі сторонами. Доглядом за ОСОБА_9 переважно займалася ОСОБА_1 ОСОБА_9 була рідною тіткою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по батькові. ОСОБА_9 розповідала, що їй допомогала ОСОБА_1, про те, що їй потрібен був догляд ОСОБА_9 нічого не говорила. Про ОСОБА_4 вона чула лише те, що остання займалася похованням ОСОБА_9

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона мала дружні стосунки з ОСОБА_9 Вона відвідувала ОСОБА_9 в лікарні. ОСОБА_9 говорила про те, що ОСОБА_4 пропонувала їй переїхати до неї, але ОСОБА_9 не погодилася. Похованням ОСОБА_9 займалася ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_1 на той час була в лікарні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона була сусідкою померлої ОСОБА_9 Знає ОСОБА_1, оскільки остання часто відвідувала ОСОБА_9, яка після смерті чоловіка останні 8 (вісім) років проживала одна. В лікарні на протязі 4 (чотирьох) 5 (пяти) днів ОСОБА_9 відвідували сусіди, а потім з міста приїхала ОСОБА_4

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що знає ОСОБА_9 приблизно з 1998 р. ОСОБА_4 доглядала за тіткою ОСОБА_14. Їй ОСОБА_4 розповідала, що ОСОБА_1 поїхала в м. Луганськ. В січні 2016 р. ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_4 2-3 дні доглядала за тіткою, коли та знаходилася в лікарні. Організацію похорону та поминання робила ОСОБА_4

Судом встановлено, що ОСОБА_9 була власницею домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55, що підтверджується копією договору дарування від 06.06.1969 року (а.с.64-65) та копією договору дарування від 02.10.1996 р. (а.с.62).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Відповідно до ст. 1224 ч. 5 ЦК України за рішенням особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані .

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи .

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання .

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу .

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування .

Відповідно до п. 6 Постанови ВСУ №7, правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

В судовому засіданні не встановлено та не підтверджено доказами, яким чином ОСОБА_1 ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги, не зазначено чи могла вона її надавати, окрім того, з медичних документів, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 з 14.12.2015 року по лютий 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Луганському клінічному онкологічному диспансері, що підтверджується копією епікризу (а.с.85).

Окрім того, з довідки поліклініки ОСОБА_5 міської лікарні вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на Д/обліку в ОСОБА_5 міській лікарні з діагнозом «Рак шийки матки», діагноз встановлено 10.12.2015 р. (а.с.257).

Суд, аналізуючи докази у справі, дійшов висновку про те, що відсутні підстави згідно з ч.5 ст. 1224 ЦК України для усунення спадкоємця ОСОБА_1 від права на спадщину, тому що не доведено фактів безпорадного стану спадкодавиці з урахуванням її потреб в отриманні допомоги саме від племінниці ОСОБА_1 та її умисного ухилення від надання допомоги спадкодавиці - у зв'язку з чим лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено коло осіб, які мали б право на спадщину за законом у випадку, якби вони були живими на час відкриття спадщини та зважаючи на коло осіб, які подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, суд визначає, що у спадкодавця не було спадкоємців першої та другої черги, однак був брат, який помер до відкриття спадщини.

На підставі викладеного, спадщина спадкодавця могла би бути успадкована її братом, якби він був живим на час відкриття спадщини. Таким чином суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 являються нащадками одного батька ОСОБА_10 (рідного брата спадкодавця), є спадкоємцями за правом представлення згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 1266 ЦК України, можливим є визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину домоволодіння № 55 по вул. Пєсчаній в м. Щастя Новоайдарського району Луганської області, в порядку спадкування за законом за правом представлення.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 15, 16, 526, 625, 1047, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, є племінницею ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 року у віці 73 (семи десяти трьох) років.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, після ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 року, а саме на:

1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 61,10 м. кв., житловою площею 53,20 м. кв., розташованого за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55.

В задоволенні інших позовних вимог за первісним позовом відмовити.

Зустрічний позов представника позивача ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 селищної ради, ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації, усунення від права на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації за адресою Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, б. 55, ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 на момент смерті, яка померла 19.01.2016 року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, після ОСОБА_9, яка померла 19.01.2016 року, а саме на:

1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 61,10 м. кв., житловою площею 53,20 м. кв., та 1/2 земельної ділянки площею 0,0588 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташованих за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєсчаная, буд. 55.

В задоволенні інших позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: В. Б. Мартинюк

Повний текст рішення складено: 24 квітня 2018 р.