Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/579/18
У Х В А Л А

27.04.2018 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Федишин І.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, у порушення зазначених вимог законодавства позивач при поданні до суду позовної заяви не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підп. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) та позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн.).

У наданій до суду позовній заяві зазначено три позовних вимоги: дві немайнового характеру (про визнання недостовірною та неправдивою інформації, поширеної ОСОБА_2 у мережі Facebook та про зобовязання ОСОБА_2 спростувати її шляхом публічного вибачення перед ОСОБА_1 у мережі Facebook на своїй власній офіційній сторонці та в поширеній світлині ОСОБА_1С.), за кожну з яких має бути сплачено судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн. + 704,80 грн.) та майнового характеру (про стягнення моральної шкоди), за яку має бути сплачено судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн.).

До обумовленої позовної заяви позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1762 грн.

Крім того, відповідно до пунктів 4, 5, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації, якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону «Про прессу» редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про телекомунікації» адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені .UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.03 № 447-р «Про адміністрування домену .UA» повноваження адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет здійснює об'єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр».

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що стороною позивача не вживалися заходи для встановлення належного відповідача (відповідачів) у справі шляхом витребування належної інформації стосовно власника веб-сайту шляхом звернення з офіційною заявою до компетентної установи, а саме від адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

При відсутності офіційної інформації про власника веб-сайта та його реєстрацію неможливо визначити підсудність даної справи.

Крім того, в резолютивній частині позову позивач вимагає, щоб інформація була спростована шляхом публічного вибачення перед ним у мережі Facebook та в його поширені світлині. Незрозуміло, що за поширена світлина, яка веб-адреса цієї світлини, яким способом має в цій світлині вибачатися відповідач і т.п.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема, відповідно до пп. 5, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Як вказано у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам відповідної статті ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Натомість у позовній заяві позивачем зазначено лише, що в мережі Інтернет Facebook, розміщено світлини та чотири фото із текстом, які були прокоментовані ОСОБА_2, інших відомостей, які вимагає Пленум Верховного Суду України в позовній заяві не зазначено, а саме в який спосіб була поширена інформація, час, спосіб й осіб, яким така інформація повідомлена, адреса веб-сайту (сторінки веб-сайту) де відбувались ці події.

Також, позивачем не додано доказів розповсюдження інформації, оскільки роздруківки сторінок з Інтернет не підтверджені іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводять факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника).

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач. Цей пункт є відображенням прохальної частини позовної заяви. ЦПК України не вимагає від позивача правового обґрунтування позову з посиланням на норму права, однак позивач повинен викласти зміст позовних вимог, обґрунтувавши вимоги позову та зазначити право захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним з посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину.

Частинами 1-3 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вищевказаних обставин подальший рух заяви неможливий.

Позивачу слід доплатити суму судового збору в розмірі 1409 гривень 60 копійок (704,80+704,80) на рахунок: банк одержувача ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, ОКПО одержувача 37972056, рахунок 0279, одержувач УДКСУ в Красилівському районі, призначення платежу «Судовий збір» та надати суду документ, що підтверджує його сплату та уточнену позовну заяву.

Так позивачу слід усунути зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви, надавши суду уточнену позовну заяву із зазначенням у ній всієї необхідної інформації.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а тому позивачу також слід додати до уточненої позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись стст. 2, 3, 12, 13, 23, 81, 95, 133, 141, 175-177, 185, 258, 260, 352-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, заява вважається неподаною і буде йому повернута.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду .

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя ОСОБА_3