Провадження № 2/359/581/2018
Справа № 359/7788/17

28 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Степаненко А.О..,
за участі представника позивача - Сацика Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 30 березня 2017 року відповідач під розписку позичив, а позивач надав ОСОБА_2 кошти в розмірі 408 000 грн., які останній зобов`язався повернути до 01 травня 2017 року. До вказаного строку відповідач не повернув кошти та ухиляється від їх повернення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити йому суму боргу з урахуванням інфляційних збитків в розмірі 12 321,60 грн., а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 5231,34 гривень.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв та заперечень від відповідача не надійшло. Крім того, судом вживались заходи для належного повідомлення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, а також за місцем проходження служби, але згідно з відповіддю кадрового центру Збройних Сил України від 29.01.2018 №321/кц/330 19.01.2018 року солдат ОСОБА_2 не прибув до військової частини з відпустки, на це час місце знаходження військовослужбовця невідоме (а.с.32).
Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.
Суд, перевіривши повноваження та заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем складена розписка про отримання коштів в сумі 408 000 гривень, які він зобов`язався повернути до 05 травня 2017 року( а.с.4). Оригінал зазначеної розписки знаходиться у позивача.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, розписка відповідача про отримання в борг грошових коштів від позивача є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з твердженнями представника позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позики до 01 травня 2017 року, будь-яких доказів, які б спростовували ці твердження суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Про це свідчить також та обставина, що оригінал розписки знаходиться у кредитора.
За змістом ч.1 та 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому суд також враховує, що будь-яких заперечень щодо нарахованих позивачем сум, відповідачем надано не було.
Правильність розрахунків, долучених до позовної заяви (а.с.8,9) судом перевірена: 408000грн.(сума боргу)х 103.02 (сукупний індекс інфляції за період з 02.05.2017 по 04.10.2017 включно)= 420 321,60 грн.(сума боргу з урахуванням інфляції), тобто інфляційні збитки складають 12 321,60 грн.; 408000грн.(сума боргу)х 156днів(з 02.05.2017 по 04.10.2017 включно)х3% / 100= 5 231,34грн. (яка підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог згідно ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 255 грн. 53 коп.( а.с.1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 08.06.2005 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4255 гривень 53 копійки (чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять гривень п`ятдесят три копійки).
Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів