Провадження № 2/761/1129/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між нею та відповідачем було укладено шлюб 29.04.2010 р., зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 96. За час шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З початку 2016 р. сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Проживати спільно та вести спільне господарство сторони припинили з травня 2017 р. Кожен з подружжя живе окремим життям та має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Подальше збереження сім»ї є недоцільним, сім»я існує формально. Спору щодо утримання дитини та поділу спільного майна подружжя не має. За таких обставин позивач просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу.

Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України.

В підготовчому засіданні позивач підтримала вимоги, просила задовольнити. Зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане в шлюбі та не заперечує щодо покладення на неї судових витрат.

Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, з підстав зазначених в позові та ухвалення рішення підготовчому судовому засідання, оскільки ним визнаються заявлені вимоги.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання ОСОБА_2 позовних вимог в повному обсязі.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29 квітня 2010 р. було укладено шлюб , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 96, що підтверджується копією відповідного свідоцтва.

Дружина отримала прізвище чоловіка - «ОСОБА_1».

Від шлюбу народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі народжень зроблено актовий запис № 158.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як свідчать пояснення сторін позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети з травня 2017 року.

Також сторони не оспорювали ту обставину, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини. Строк для примирення не потрібен

Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в судовому засіданні позивач під час укладення шлюбу змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище отримане під час його укладання.

За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти останні на неї.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,196,197, 200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст. 24,110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 96 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище отримане в шлюбі «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.03.2018 року.

Суддя: