Провадження № 2-н/235/261/18
Справа № 235/2112/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 квітня 2018 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Назаренко Г.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

25 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки заява не містить в собі ідентифікаційного коду боржників, або номер і серію їх паспорта.

Керуючись ст. 165,167 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом П ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко