АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року

м. Харків

справа № 619/4027/16-ц

провадження № 22ц/790/320/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року в складі судді Калмикової Л.К.,

у с т а н о в и в:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просила:

- позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що її малолітня онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає з нею за адресою: АДРЕСА_1, повністю заходиться на її утриманні та вихованні.

Мати дитини - ОСОБА_2 не турбується долею та здоров'ям дитини, не бере участі у вихованні доньки, матеріально її не утримує. Вона власноруч написала заяву, що відмовляється від батьківських прав по відношенню до своєї доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько дитини - ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. З донькою поводиться агресивно, всі відвідини батьком дитини закінчуються викликами поліції.

21 листопада 2016 року Дергачівською районною державною адміністрацією зроблено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що батьки не займаються вихованням своєї дитини, не піклуються про її фізичний розвиток та здоров'я, в матеріальному забезпеченні участі не приймають, просила позов задовольнити.

ОСОБА_2 позов визнала, проти позбавлення її батьківських прав не заперечувала, про що надала письмову заяву (а. с. 53).

ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області позов підтримала та просила його задовольнити.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначено ОСОБА_1 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2016 року та до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2016 року та до досягнення нею повноліття.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконують покладені на них законом батьківські обов'язки, не піклуються про розвиток та здоров'я малолітньої доньки, матеріально її не забезпечуються та повність нехтують потребами дитини. Всі обов'язки по вихованню малолітньої ОСОБА_4 несе бабуся - ОСОБА_1, що підтверджується належними доказами, яким судом надана оцінка. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів, враховано їх матеріальне становище.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 17 травня 2017 року залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. в рівних частинах по 320 грн. з кожного.

09 жовтня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року. Посилаючись на необґрунтованість, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження своїх вимог. Викладені в рішенні суду першої інстанції обставини справи не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, ухваленим на підставі поданих позивачем доказів, яким надана належна оцінка. Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи.

Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області заочне рішення суду першої інстанції не оскаржила, відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

В силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов'язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_1 виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 27 листопада 2007 року, актовий запис № 152 (а. с. 9).

Позов стосується позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини у зв'язку з ухиленням від виконання обов'язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова № 3) роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (абзац 2 пункту 16 Постанови № 3).

Малолітня ОСОБА_4 з народження мешкає з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Житловобудівельного кооперативу «Надія» від 11 лютого 2016 року (а. с. 23).

Згідно з Актом депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 11 лютого 2016 року ОСОБА_1 з 2009 року по теперішній час опікується та займається вихованням своєї онуки (а. с. 22).

Відповідно до довідки Солоницівського навчально - виховного комплексу «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІ ступеня з поглибленим вивченням іноземної мови - дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зарахована до дошкільного підрозділу закладу за заявою бабусі ОСОБА_1 Дитину приводить та вирішує всі питання стосовно виховання дитини, її розвитку та навчання тільки бабуся ОСОБА_1 (а. с. 29).

21 листопада 2016 року Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області зроблено Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з поясненнями відповідача ОСОБА_3, викладеними в письмовій заяві, він не заперечує того, що його донька проживає та виховується бабусею ОСОБА_1 Участі у вихованні доньки він не приймав у зв'язку з тим, що зловживає спиртними напоями (а. с. 64).

Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України (стаття 243 СК України).

За правилами частини 3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 1 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та статті 1 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа (частини 1 статті 244 СК України).

Частиною 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Згідно з довідкою Управління інформаційного забезпечення МВС України № 206-27102016/63210 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

У висновку амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Солоницівка Комунального закладу охорони здоров'я «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дергачівського району» від 02 листопада 2016 року ОСОБА_1 не має захворювань, які б перешкоджали вихованню та утриманню дитини. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Позивач працює в дочірному підприємстві «Автосервіс» Приватного акціонерного товариства «Куряжський домобудівельний комплекс» на посаді інспектора відділу кадрів. Заробітна плата складає 21084,40 грн. за шість місяців.

ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири. Житлово-побутові умови задовільні. Житло утримується з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних норм. Кімната облаштована необхідними меблями, побутовою технікою та предметами домашнього вжитку. Для онуки створені належні умови для проживання, навчання, виховання та всебічного розвитку. Вона забезпечена індивідуальними речами, в достатній кількості постільною білизною, одягом, взуттям. Вказане підтверджується обстеженням житлово-побутових умов проживання дитини проведеним Спеціалістами служби у справах дітей 21 листопада 2016 року.

Згідно з характеристикою малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дівчинка є найуспішнішою ученицею 3 класу навчально - виховного комплексу «Спеціалізована загальноосвітня школа 1-ІІ ступеня з поглибленим вивченням іноземної мови - дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області. Її класний керівник - ОСОБА_5, вчитель вищої категорії, разом з бабусею ОСОБА_1 створює максимально сприятливе середовище для розвитку талантів дівчинки (а. с. 29, 35-37, 39, 43).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції надана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими доказами, висновки суду відповідають обставинам справи.

Частиною 2 статті 166 Сімейного Кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

В Постанові № 3 надано роз'яснення, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України).

При ухваленні рішення в частині стягнення аліментів судом першої інстанції враховано матеріальне становище відповідачів

Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 27 квітня 2018 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова