Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Росовсьикій О.Ю.

із участю : заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за заявою ОСОБА_1, із участю заінтересованих осіб Жмеринської міської ради Вінницької області та ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 року заявник ОСОБА_1, із участю заінтересованих осіб Жмеринської міської ради Вінницької області та ОСОБА_3 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій виклала наступну позицію: 16.02.2016 року померла її мати ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Повідомила, що упродовж останніх дев'яти років, вона хоча й була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, але постійно проживала у квартирі матері, оскільки та була хвора та потребувала постійного догляду, а після смерті матері здійснила її поховання. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що належала їй відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради від 21.07.1993 року №981. Вказала, що згідно із заповітом від 30.08.2012 року все своє майно мати заповіла їй. Однак, після закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини вона звернулась до нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4, але отримала письмову відмову, оскільки на момент її смерті вона нібито не проживала зі спадкодавцем та не звернулась у встановлений строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначила, що інших спадкоємців за законом, за заповітом або на обовязкову частку чи за правом представлення немає. Без встановлення заявленого факту вона не має можливості оформити свої спадкові права після смерті матері, а тому просила встановити факт, що вона, ОСОБА_1, постійно проживала на час відкриття спадщини в АДРЕСА_2, разом із спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 16.02.2016 року.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2017 року було залишено дану заяву без руху та надано заявнику триденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків (а.с.17).

18.12.2017 року на адресу суду надійшло письмове клопотання про усунення недоліків (а.с.20) та 20.12.2017 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження на 06.02.2018 року (а.с.24).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 06.02.2018 року відкладено розгляд справи на 11.04.2018 року, у звязку з неявкою свідків (а.с.32).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 ОСОБА_2 пояснив, що 16.02.2016 року померла мати заявниці ОСОБА_5 ОСОБА_4, яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 Соборна (Леніна), 5, кв.23. Близько десяти останніх років ОСОБА_5, будучи зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживала у квартирі своєї матері ОСОБА_4, оскільки її мати та батько були хворими та потребували догляду. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини вказаної квартири. З часом заявниця звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки на момент її смерті вона нібито не проживала зі спадкодавцем та не звернулась у встановлений строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Потреба у встановленні заявленого факту визначається метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 Просив задоволити заяву.

Заявник ОСОБА_1 також підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві обгрунтувань. Вказала, що без встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_4, яка померла 16.02.20164 року, вона не взмозі оформити своїх спадкових прав. Пояснила, що вона зареєстрована та первісно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, разом зі своєю донькою та онуками, а за адресою: АДРЕСА_3, проживали її батьки. У 2004 році важко захворіла її мати та після інсульту у неї паралізовало правий бік, з тих пір вона була лежачою та потребувала стороннього догляду. Після того, як усе це сталося, вона переїхала проживати до своїх батьків та постійно проживала у їхквартирі завказаною адресою, доглядала за ними, прибирала, готувала, годувала, прала. У 2011 році помер її батько, а у 2016 році померла її мати.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 (Леніна), 5, кв.24. Із сусідкою ОСОБА_4, яка мешкала у квартирі №23, вона знайома особисто не була, тільки наглядно, зокрема, заходячи до її квартири, бачила, що вона постійно лежала; натомість із заявником ОСОБА_5 знайома вже близько дванадцяти років, оскільки остання працювала у банку та вона була її клієнтом. Упродовж цього строку підтримують із ОСОБА_5 добросусідські відносини, свідок у їх багатоквартирному будинку уповноважена збирати кошти на прибирання під'їзду. Вказала, що заявниця приблизно років одинадцять тому переїхала жити до своїх батьків, квартира яких розташована поверхом нижче від квартири свідка. Цей переїзд ОСОБА_5 був зумовлений тим, шо після перенесеного інсульту її матір паралізувало, та через свою нерухомість остання потребувала постійного догляду, також заявник доглядала свого батька, який теж був лежачий. Батько заявника помер раніше її матері. ОСОБА_5 постійно проживала в квартирі своїх батьків аби знаходитись поруч із ними, готувала їм, прибирала, прала, тобто здійснювала потрібний догляд. Після переїзду до квартири батьків заявник жила там постійно, ночувала у ній, зранку звідти йшла на роботу. Зрідка до вказаної квартири заходила дочка заявниці, а будь-кого інших осіб свідок там небачила. Матір заявника - ОСОБА_4 померла близко двох років тому і на час її смерті ОСОБА_5 постійно проживала із нею у квартирі матері, згодом організувала похорон та поминки останньої.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 (Леніна), 5, кв.35. Заявника ОСОБА_5 знає давно, оскільки остання понад десять років поспіль проживає у спільному із нею під'їзді багатоквартирного будинку в квартирі своїх батьків після інсульту матері, внаслідок якого її матір ОСОБА_4 паралізувало і з тих пір остання була лежачою близько восьми останніх років свого життя. Заявник постійно доглядала за матір'ю, варили їсти, прибирала, для цього навіть залишила роботу. ОСОБА_4 померла кілька років тому і на той час її дочка ОСОБА_5 постійно проживала із нею у квартирі матері. Батько заявника, який також хворів та проживав у складі їх сім'ї, помер раніше ОСОБА_4

Представник третьої особи Жмеринської міської ради Вінницької області - ОСОБА_8 подала письмову заяву, в якій вказала, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 причин своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність та про визнання чи заперечення поданої заяви не представив.

Суд, за погодженням із заявником та її представником, розглянув заяву у відсутність заінтересованих осіб.

В ході судового розгляду, на підставі пояснень заявника, її представника, свідків та дослідженням матеріалів справи встановлено наступні фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, та докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №342253 (а.с.4) ОСОБА_4 померла 16.02.2016 року в м.Жмеринка Вінницької області.

З копій свідоцтва про народження серії ЯЖ №742000 (а.с.5) та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №290056 (а.с.6) вбачається, що матірю заявника значиться ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу заявник змінила своє прізвище з "Сидорчук" на "Поліщук".

Відповідно до копії заповіту від 30.08.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1131, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, ОСОБА_4 на випадок смерті все своє майно заповідала дочці ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1993 року №198 (а.с.8) та копії витягу про державну реєстрацію прав від 19.12.2011 року (а.с.9) ОСОБА_10 та ОСОБА_4 належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 47,5 кв.м.

Як вбачається із витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.12.2017 року (а.с.10) спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06.12.2017 року (а.с.11) є чинним заповіт, який складений ОСОБА_4

Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30.08.2012 року серії ХО №218897 (а.с.12) нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори зареєстровано заповіт ОСОБА_4 за номером у спадковому реєстрі №53312214.

Відповідно до акту КП "Жмеринкакомунсервіс" від 11.12.2017 року (а.с.13) в квартирі за адресою: АДРЕСА_5, ніхто не зареєстрований, однак, при опитуванні сусідів було встановлено, що ОСОБА_5 проживала за вищезазначеною адресою разом з матірю ОСОБА_4 з 2008 року по день смерті останньої, яка померла 16.02.2016 року та здійснювала за нею догляд.

Постановою від 06.12.2017 року державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 (а.с.14) відмовлено заявнику ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилося після померлої 16.02.2016 року ОСОБА_4, у звязку із тим, що заявник своєчасно не подала письмову заяву про прийняття спадщини та не предявила доказів постійного проживання разом із спадкодавцем.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.1,6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; фізична особа може мати кілька місць проживання.

Всебічно проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, оцінивши повно та об'єктивно належно представлені докази по справі, які у сукупності узгоджуються між собою за правовим змістом, в цілому не суперечать один одному і ніким не оскаржуються, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у тому числі свідками, що особисто були очевидцями відповідних обставин, вони не заперечені заінтересованими особами Жмеринською міською радою Вінницької області та ОСОБА_3, а тому за сукупністю наведених підстав дана заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.29, 1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.6, 10, 19, 76, 81, 82, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, іднтифікаційний номер НОМЕР_1, постійно проживала в квартирі №23 по вул. Соборна (Леніна), 5, в м.Жмеринка Вінницької області разом із ОСОБА_4, яка померла 16.02.2016 року, на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повне судове рішення складено 20.04.2018 року.

Суддя В.М. Вернік