Ухвала

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 369/8422/16-ц

провадження № 61-8154ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк

«Приватбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про відмову від касаційної скарги на рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року, у складі головуючого судді Волчка А.Я., та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, у складі колегії суддів Фінагєєва В.О., Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу, відсотків та пені,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про стягнення суми вкладу, відсотків та пені, у якому просила стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь кошти у валюті вкладу за договором від 24 грудня 2013 року в розмірі 41 423 долари США та пеню за неналежне надання послуг у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення в сумі 596 573 грн 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 грудня 2013 році між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір депозиту, за умовами якого позивач передала відповідачу на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США на строк 366 днів з процентною ставкою за депозитом 9,5 % річних. Пунктом 7 договору передбачено автоматичну пролонгацію дії Договору на той самий строк без необхідності підписання додаткових документів. Відповідно до умов укладеного договору виплата відсотків повинна була здійснюватись починаючи а наступного дня після внесення коштів, шляхом зарахування на депозитний картковий рахунок. З 25 лютого 2014 року відповідач припинив виплату відсотків за договором, припинив надавати виписки по рахунках, тим самим не виконав належним чином свої зобов'язання за договором і порушив права ОСОБА_4 як споживача банківських послуг. У 2015 році ОСОБА_4 зверталась з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про виконання зобов'язань за договором щодо сплати відсотків і надання доступу до депозитного рахунку, який рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2015 року, був задоволений. Вказаним судовим рішенням, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» відсотки за договором від 24 грудня 2013 року, нараховані в період часу з 25 лютого 2014 року по 24 серпня 2015 року, зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» відновити ОСОБА_4. доступ до депозитного рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк», однак рішення Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» не виконує.

З огляду на викладене позивач просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк на користь позивача кошти в сумі 41 423,76 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк», припинивши з 25 лютого 2014 року виплату відсотків за договором та обмеживши доступ до депозитного та карткового рахунку позивача у відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк», не виконало узятих на себе зобов'язань за укладеним між сторонами договором депозиту, чим порушило права позивача як споживача банківських послуг.

ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року в касаційному порядку.

Касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» обгрунтовувало тим, що судами попередніх інстанцій не було надано правової оцінки умовам укладеного між сторонами договору, не встановлено, яка відсоткова ставка по депозитах діяла у ПАТ КБ «ПриватБанк» у грудні2014 року, тоді як наданий позивачем розрахунок є необґрунтованим.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року відкрито касаційне- провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу, відсотків та пені.

13 березня 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про відмову від касаційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року.

У поданій заяві заявник просив прийняти відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» від касаційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року та закрити касаційне провадження у справі, у зв'язку із тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку виконало рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року.

Відповідно до положень частин четвертої та п'ятої статті 398 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

З огляду на те, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного провадження, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

З урахуванням викладеного та керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Прийняти відмову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від касаційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року, у складі головуючого судді Волчка А.Я., та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, у складі колегії суддів Фінагєєва В.О., Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу, відсотків та пені.

Судді:С. П. Штелик
А. О. Лесько
С. Ю. Мартєв