Справа № 476/706/17
Провадження № 2/476/18/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

12.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що у своєму підсобному господарстві має корову червоно-рябої масті "Красулю". Між жителями с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області склалася усна домовленість щодо почергового випасання худоби з розрахунку один день за одну голову великої рогатої худоби. 30.05.2017 року черга випасати корів припала на відповідача, для цього він найняв пастухів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Ввечері цього ж дня зустрівши корову з пасовища, її чоловік виявив, що в області хребта у корови роздертий шкіряний покрив до крові та викликав лікаря ветеринарної медицини, який у акті обстеження зафіксував, що корова погано вставала, стоявши перетупувала ногами, в області хребта кресцової кістки мала збитий шкіряний покрив до крові у зв'язку з чим надав корові медичну допомогу.

Вважаючи відповідача відповідальним за пошкодження корови, просила суд стягнути з нього на її користь 1362,37 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків за лікування корови та розподілити судові витрати по справі.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у 2017 році між власниками корів домовленості щодо спільного випасання худоби не існувало. 30.05.2017 року чоловік відповідачки ввечері біля місця вигону худобу не зустрічав, у зв'язку з чим їхні корови ще декілька годин паслися біля річки в с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області. Ввечері цього ж дня, коли вже стемніло, чоловік відповідачки, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшов до нього додому та повідомив, що їхня корова повернулася з ушкодженнями. Також йому стало відомо, що 31.05.2017 року позивачка викликала ветеринарного лікаря для лікування корови. Враховуючи те, що позивачкою не доведено факту завдання ушкоджень її худобі з його вини чи вини найнятих ним пастухів, а також обгрунтування понесених нею витрат на лікування корови, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Треті особи в судовому засіданні пояснили, що дійсно 30.05.2017 року випасали худобу жителів с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області за усною домовленістю з відповідачем. Проте, корова позивачки повернулась з пасовища неушкодженою, чоловік позивачки корову того дня ввечері з череди не зустрічав і претензій їм з приводу отриманого худобою ушкодження не заявляв, хоча повинен був зробити це невідкладно та мав таку можливість, в результаті чого корова ще декілька годин ходила паслася біля річки в с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області.

Вислухавши позивачку та її представника, відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачка є власницею великої рогатої худоби "Красуля" породи українська червоно-ряба молочна (а. с. 5).

Жителями с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області, які в домашньому господарстві тримають велику рогату худобу, у 2012 році з метою об'єднання зусиль для розвитку своїх особистих господарств, вирішення питань випасання худоби та ін., створено громадську організацію спілки власників корів "Пролісок".

Вказана організація для задоволення потреб своїх членів у випасанні домашньої худоби отримала в користування земельні ділянки (громадське пасовище), на яких і відбувається випасання корів належних членам спілки.

Також судом встановлено, що між жителями с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області тривалий час існує усна домовленість про спільне випасання великої рогатої худоби в одній череді, яке здійснюється власниками корів почергово. Відповідно до встановленої черги випасання худоби 30.05.2017 року припало відповідачу.

Так, стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За змістом ст. 6, ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, суд вважає, що між власниками великої рогатої худоби, зокрема, і сторонами у справі, виникли зобов'язальні відносини щодо спільного випасання належної їм рогатої худоби, засновані на звичаєвих засадах.

За практикою, яка існує на протязі тривалого часу, випасання худоби членів спілки власників корів "Пролісок" здійснюється безпосередньо власником корови на якого припала черга або пастухами, згідно домовленості між власником худоби та пастухами. При цьому відповідач, прийнявши на себе обов'язок щодо випасання худоби, був зобов'язаний вранці прийняти корів для випасу, забезпечити збереження худоби під час випасу, проявляти турботу та обачність, а також вживати всіх необхідних заходів щодо належного виконання своїх зобов'язань з випасання худоби, а ввечері повернути її власникам.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач за усною домовленістю доручив випасання худоби пастухам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за плату. Вранці 30.05.2017 року прийнявши худобу на вигоні від власників (спеціально встановленому місці, де відбувається передача тварин пастухам) для випасу, вказані особи зобов'язані були ввечері після випасання повернути корів власникам. За бажанням позивачки, її чоловіка, а також ще декількох власників, які проживають АДРЕСА_1 повернення з череди належної їм худоби здійснюється не на вигоні, а в іншому місці більш зручному для них. Так відбулося і 30.05.2017 року.

Зі слів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 того дня, як і завжди, худоба, яка належить жителям вул. Набережної, проходячи повз вказану вулицю, відокремилась від череди і залишилась пастися на місці, а інших корів вони погнали до вигону. При цьому корови позивачки були здорові, слідів ушкоджень не мали. Позивачка своїх корів від них біля череди не прийняла і зауважень з приводу їх стану не заявила, хоча мала можливість і повинна була це зробити відразу.

Під час розгляду справи встановлено, що корови позивачки після відокремлення від череди протягом достатньо тривалого часу випасалися біля річки без нагляду господарів. Чоловік позивачки пригнав їх додому з настанням сутінок.

З пояснень позивачки слідує, що 30.05.2017 року після випасання її корова повернулася з пошкодженнями в області хребта у зв'язку з чим 31.05.2017 року нею було викликано лікаря ветеринарної медицини ОСОБА_7

Згідно акту комісійного обстеження корови від 31.05.2017 року корова "Красуля" погано вставала, стоявши перетупувала ногами, в області хребта кресцової кістки у корови був збитий шкіряний покрив до крові (а. с. 7) та потребувала лікування. У зв'язку з цим позивачкою було здійснено витрати на лікування корови, в тому числі, на медикаменти, медичні шприці, виклик ветеринарного лікаря, а також його доставку у розмірі 1362,37 грн. (а. с. 8-12).

31.05.2017 року позивачка звернулася із заявою стосовно факту нанесення ОСОБА_4, ОСОБА_5 пошкоджень великій рогатій худобі, що перебуває у її власності, до Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області (а. с. 159, 161).

Проте, згідно висновку по заяві позивачки від 31.05.2017 року перевірку за вищевказаним фактом припинено у зв'язку з виникненням між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 цивільно-правових відносин (а. с. а. с. 142).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено, що пошкодження корови відбулося під час випасання худоби у череді та внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язків щодо випасання худоби та неналежного догляду за нею.

Так, з пояснень позивачки слідує, що її корова отримала пошкодження 30.05.2017 року, проте, акт комісійного обстеження корови складено на наступний день 31.05.2017 року. Також судом встановлено, що позивачка свою худобу з череди не зустрічала і в момент повернення худоби не повідомила пастухів про наявність ушкоджень, зауваження з цього приводу вказаним особам вона зробила через значний проміжок часу. При цьому після повернення з череди, корови тривалий час знаходились без нагляду господарів.

Таким чином, суд вважає, що причина та час пошкодження худоби позивачки не з'ясовані, а тому доводи позивача про отримання ушкоджень коровою "Красулею" під час випасання з вини відповідача носить форму припущення, що є порушенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України, яка передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пошкодження худоби відбулося внаслідок винних дій відповідача чи пастухів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким він доручив випасання худоби у свою чергу. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 25.04.2018 року.

Суддя Н.В. Чернякова