Провадження № 2/522/1142/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, згідно уточненої позовної заяви просила стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 14 920,00 гривень, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.09.2031 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 вересня 2009 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який на підставі рішення суду від 10.03.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після розірвання шлюбу донька проживає з нею. Позивач зазначила, що відповідач, будучи батьком дитини, не надає їй кошти на утримання дитини, уникає будь-якої матеріальної допомоги та не виконує інших обовязків з виховання дитини та догляду за нею. Крім того, зазначила, що донька страждає на ряд захворювань, на лікування якої витрачає значні кошти, при цьому відповідач не надає їй допомоги і в лікуванні дитини, хоча працює у морській компанії на посаді старшого помічника капітана судна та отримує пристойну заробітну плату, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу в розмірі 14 920,00 гривень, у звязку з чим звернулася до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, визнав, у решті вимог просив відмовити.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

20 вересня 2009 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 ТА ОСОБА_2, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1196.

Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 368188, виданого 01 жовтня 2013 рок Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_4 реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9192, копія якого наявна в матеріалах справи (а. с. 13).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року по справі № 522/1887/16-ц, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а. с. 12).

Відповідно до довідки № 3098 (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) від 19.09.2017 року, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає та зареєстрована разом із матірю ОСОБА_1 (а. с. 14).

Позивач зазначила, що відповідач, будучи батьком дитини, не надає їй кошти на утримання дитини, уникає будь-якої матеріальної допомоги та не виконує інших обовязків з виховання дитини та догляду за нею. Крім того, зазначила, що донька страждає на ряд захворювань, на лікування якої витрачає значні кошти, при цьому відповідач не надає їй допомоги і в лікуванні дитини, хоча працює в морській компанії на посаді старшого помічника капітана судна та отримує пристойну заробітну плату, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має.

На підтвердження своїх вимог, позивачем було долучено копії документів, якими підтверджуються лікування малолітньої ОСОБА_3, а саме консультативний висновок спеціаліста лікара невролога, хірурга; випискою № 30925/17 з медичної карти амбулаторного хворого, з якої вбачається, що діагноз дитини гіперметропія слабкої ступені, змішаний астигматизм, розхідна співдружна альтернуюча косоокість, амбліопія слабкої ступені обох очей; консультативним висновком офтальмолога.

Також, розмір заявлених вимог пояснюється позивачем необхідністю оплачувати за проходження дитиною курсу апаратного лікування в клініці ОСОБА_4, що підтверджується квитанціями копії яких наявні в матеріалах справи.

Проте, позивач не надала доказів несення нею витрат на дитину саме в заявленому розмірі. Крім того, позивачем не надано доказів того, що малолітня дитина відвідує логопеда; проходить курс лікувального масажу та відвідує дитячий садочок з квітня 2018 року.

Також, суд погоджується з доводами відповідача, що в силу ч.1 ст. 185 СК України, вищевказані витрати на дитину є додатковими та не можуть включатися до складу аліментів.

Разом з тим, відповідач не заперечував того, що є моряком та працював в морській компанії на посаді старшого помічника капітана судна. У матеріалах справи наявна копія посвідчення особи моряка № АВ 482726.

З витребуваних судом матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2017 року відповідачем був укладений трудовий договір на працевлаштування в якості моряка з компанією судновласником DEEP SEA SUPPLV MANAGEMENT (SINGAROPE) PTE LTO на посаду старшого помічника капітана з базовою ставкою 332 долари США в день строком на пять тижнів.

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.12.2017 року, ОСОБА_2 відпрацював за цим контрактом 37 днів, з 28 лютого 2017 року по 05 квітня 2017 року.

Акціонерний банк «Південний» листом від 28.12.2017 року за № 233-6909БТ підтвердив, що на рахунок ОСОБА_2 компанією DEEP SEA SUPPLV MANAGEMENT (SINGAROPE) PTE LTO було переведено 03.04.2017 року 7974,39 євро; 03.05.2017 року 605,13 євро.

25 квітня 2017 року відповідачем ОСОБА_2 був укладений трудовий договір на працевлаштування в якості моряка з компанією судновласником DEEP SEA SUPPLV MANAGEMENT (SINGAROPE) PTE LTO на посаду третього помічника капітана з базовою ставкою 200 доларів США в день строком на пять тижнів.

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.12.2017 року, ОСОБА_2 відпрацював за контрактом 34 дні, з 06 червня 2017 року по 09 липня 2017 року.

Акціонерний банк «Південний» листом від 28.12.2017 року за № 233-69096БТ підтвердив, що на рахунок ОСОБА_2 компанією DEEP SEA SUPPLV MANAGEMENT (SINGAROPE) PTE LTO було переведено 30.06.2017 року 3375,02 євро, 01.08.2017 року 752,38 євро.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу належить на праві спільної часткової власності 1/12 житлового будинку № 32 по вул. Лінія 5,6 СТ. Люстдорфської дороги.

Відповідач пояснив, що вказані у відповіді з крюінгової компанії суми та зроблений розрахунок в уточненій заяві позивача є помилковими, оскільки в них указаний очікуваний, а не фактично отриманий заробіток. Крім того, зазначив, що в нього відсутнє рухоме майно, що підтверджується Листом регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України від 02.02.2018 року № 31/15-37аз. Також, пояснив, що обсяг оплати праці відповідача в 2017 році вдвічі менший, за обсяг 2016 року, на даний час він не отримує пропозицій по роботі, за кордон не виїздив, сегмент роботи для відповідача є обмеженим, адже залишилося кілька компаній, які володіють суднами для перевезення нафти та потребують персоналу з іншої держави, а для того щоб працювати на іншому типу суден ОСОБА_2 має пройти додаткове та витратне навчання. Відповідач зазначив, що зможе виплачувати аліменти тільки в розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, та з огляду на те, що обовязок утримання дитини покладається на обох батьків.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу на праві власності належить квартира № 43 за адресою м. Одеса, вул. Таїрова 6, корп. 3, загальною площею 65,5 кв.м..

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус СПД ф. о. з видом діяльності надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно з реєстраційною карткою тз, ОСОБА_1 належить на праві власності за договором купівлі-продажу № 2236/04/5141/2016 від 13.07.2016 року, автомобіль HONDA CIVIC 2008 року.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє іх від обовязків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 28.09.2017 року.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи та з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1500,00 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів- у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі 1 500,00 гривень (одна тисяча пятсот гривень) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову, а саме з 28.09.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.09.2031 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 23.04.2018 року.

Суддя: Бойчук А.Ю.