АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/2512/16-ц Головуючий І інстанції: Нечипоренко І.М.
Провадження № 22ц/790/203/18 Суддя-доповідач:- Кісь П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року (суддя Нечипоренко І.М.) у цивільній справі № 619/2512/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. про визнання права власності в порядку спадкування , -

встановив:

20.07.2016 року ОСОБА_4 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_5, у якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку і господарчих будівель у АДРЕСА_1 згідно заповіту ОСОБА_7 посвідченого секретарем Безруківської сільської ради 28.11.2013 року за №97; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/6 частину даного житлового будинку, у зв'язку з неприйняттям спадкоємцем за заповітом ОСОБА_8 своєї частки у спадщині; визнати за нею право власності в порядку спадкування на 3/6 частини даного житлового будинку, у зв'язку з неприйняттям спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5 своєї частки у спадщині.

23.06.2017 року ОСОБА_9 уточнила позовні вимоги і просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом також і на частку відповідача у спадщині - 1/2ч. (З/6ч.) спадкового будинку по АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_10 вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7. 28 листопада 2013 року нею складено заповіт, який посвідчено секретарем Безруківської сільської ради Дергачівського району за реєстровим номером 97, згідно якому все майно заповідане відповідачу ОСОБА_5, їй (ОСОБА_4) і ОСОБА_8 в рівних частках.

22.09.2015р. вона звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. з заявою про прийняття спадщини.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 спадщину не прийняла. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.04.2017 року відмовлено їй у задоволенні позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса лише 22.09.2016 року, на момент смерті спадкодавця він постійно разом з нею не проживав, а відтак не може вважатися таким, що набув права на спадщину.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017р. позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Суд вирішив визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також вирішив питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 22 вересня 2017 року в тій частині, в якій їй відмовлено в задоволені позову, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила судове рішення змінити, оскаржену частину рішення скасувати і постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_4 вказує, що висновок суду першої інстанції в тій частині, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 не відповідає матеріалами справи, які свідчать, що ОСОБА_5 був лише зареєстрований за адресою, де до дня смерті проживала спадкодавець ОСОБА_7, а фактично проживав за іншою адресою. Судом не надано належної оцінки обставинам, що мають суттєве значення для справи.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_11 підтримала апеляційну скаргу і просили її задовольнити, посилаючи на викладені в ній доводи.

Позивач в судове засідання не з'явилася, а в наданих суду письмових поясненнях підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про причини неявки та про його відношення до апеляційної скарги не повідомив.

17.01.2018р. до канцелярії надійшла заява від імені ОСОБА_5, за текстом якої він, начебто, згоден з вимогами ОСОБА_4, але під умову, що від неї не буде заявлятися до нього претензії матеріального та фінансових вимог. Апеляційний суд не може прийняти такий лист у якості підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки він як за формою так і за змістом не може вважатися безумовним волевиявленням відповідача ОСОБА_5

Приватний нотаріус в судове засідання не з'явилася, повідомлялися про дату та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, надала до суду апеляційної інстанції заяву, в якій зазначила, що з апеляційною скаргою ознайомлена, просила ухвалити рішення на розсуд суду та розглянути апеляційну скаргу за її відсутності.

Зважуючи на викладене та приписи ст.ст.44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю учасників справи, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши суд дю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України ( в ред. Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині задоволення позову рішення суду не оскаржується, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання суду належних та допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ст.11 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що складено відповідний актовий запис №15 та видано свідоцтво про смерть.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 який належав на праві власності померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданного виконкомом Безруковської сільської ради 19.12.1989 року на підставі рішення № 402 від 19.12.1989 року виконкому Дергачівської ради .

28 листопада 2013 року ОСОБА_7 заповіла все своє майно в рівних частках ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_8.

В матеріалах копії спадкової справи № 98/2015 року щодо майна померлої ОСОБА_7 містяться: заява ОСОБА_4 від 22.09.2015 року та заява ОСОБА_5 від 22.09.2016 року про прийняття спадщини. Інших заяв від спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 квітня 2017 скасовано рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23.01.2017 та ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_5 зареєстрований за цією ж адресою

Частково задовольняючи позов та визначаючи частку позивача в спадковому майні,суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець, який на час постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку , встановленого ст..1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. ОСОБА_8 вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом, її частка розподіляється між ОСОБА_12 та ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).

Як передбачено п.3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї . У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно копії паспорта ОСОБА_5, довідки Безруківської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 21.09.2015 року на час смерті ОСОБА_7 разом з нею був зареєстрований та проживав її онук ОСОБА_5 (відповідач) .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки відповідач ОСОБА_5, як спадкоєемець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї, відповідно до змісту частини 3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Відповідачем вказані обставини та висновки суду не спростовані, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки, а також її власним тлумачення законодавства.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, в тому числі і показам свідків з боку позивача, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд, відповідно до ст.375 ЦПК України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.04.2018 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський