Провадження №6/760/424/18
Справа №760/9734/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва звернувся в суд з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, а саме до квартири АДРЕСА_1.

Посилається на те, що на виконанні у Приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 55454307 з примусового виконання виконавчого листа №760/2638/15-ц від 23 листопада 2017 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062 від 13 березня 2007 року в розмірі 202 355, 32 доларів США, що станом на 26 січня 2015 року еквівалентно 3 199 238, 55 гр.

Зазначає, що станом на 11 квітня 2018 року заборгованість боржника погашена не була.

На вимоги з'явитися до його офісу, направлені боржнику, останній не реагує.

Зазначає, що боржнику належить квартира АДРЕСА_1, однак виходами приватного виконавця за зазначеною адресою описати майно боржника не виявилось можливим, про що складено відповідні акти.

На підставі викладеного просить подання задовольнити.

У судове засідання заявник не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. знаходиться виконавче провадження № 55454307 з примусового виконання виконавчого листа №760/2638/15-ц від 23 листопада 2017 року виданого на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062 від 13 березня 2007 року в розмірі 202 355, 32 доларів США, що станом на 26 січня 2015 року еквівалентно 3 199 238, 55 гр.

29 грудня 2017 року приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №55454307.

Відповідно до Договору іпотеки №02-10/660 від 13 березня 2007 року боржнику належить п?ятикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 04 квітня 2018 року №119712202 Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби в м. Київ ГТУЮ в м. Києві 06 лютого 2017 року було винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника.

/ а.с. 4 - 5; 9-11 /

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Приватним виконавцем у поданні зазначено, що він неодноразово направляв вимоги боржнику про необхідність з'явитись до державного виконавця та оплату боргу у добровільному порядку.

Разом з тим, до подання не надано доказів на підтвердження того, що такі вимоги направлялись боржнику, та що боржник отримував їх.

Крім того, приватним виконавцем не додано до матеріалів подання документи, що підтверджують відсутність у боржника іншого майна або доходів, на які він посилався у поданні.

Подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Виходячи з викладеного вище, підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва