Справа № 361/6814/17
Провадження № 2/361/694/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх доньок и ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона зареєстрована та проживає разом із доньками в АДРЕСА_1. Перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 у період з 25 вересня 2010 року по 25 липня 2017 року. Відповідач є батьком двох доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідач починаючи з 15 серпня 2015 року, проживає окремо в м. Бровари та жодного з покладених законом на батька обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньок.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року на відповідача було покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 та дружини під час вагітності починаючи з 28 жовтня 2015 року.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року на відповідача покладений обов'язок сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 починаючи з 19 грудня 2016 року.

Позивач зазначає, що відповідач жодного разу з часу окремого проживання, з серпня 2015 року, навіть не поцікавився за які кошти утримуються та виховуються його доньки. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на день подачі позову до суду складає більше 40 тис. гривень. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку та обов'язку покладеного на нього судом і є злісним неплатником аліментів.

31 жовтня 2017 року Згурівська районна державна адміністрація розглянувши питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх доньок, дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, наголошуючи на тому, що при неодноразових судових розглядах відповідач ОСОБА_2 зазначав, що не є батьком доньки ОСОБА_4, проводилась молекулярно-генетичне дослідження судово-медичної експертизи, яка підтвердила факт батьківства відповідача. Позивач пояснила, що з огляду на подані нею докази, ОСОБА_2 не бажає бути батьком для двох його доньок ОСОБА_4 - та ОСОБА_5, всіляко ухиляється від батьківського обов'язку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні неодноразово змінював думку щодо визнання позовних вимог, суду пояснив, що позивач після припинення між ними сімейних стосунків, всіляко оговорює його в соціальних мережах Вконтакте та Фейсбуці, висміює та надає негативну оцінку йому як батькові дітей. Щодо не виконання своїх батьківських обов'язків суду пояснив, що він не мав можливості приїхати до доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оскільки в нього на утриманні знаходиться троє малолітніх дітей від другого шлюбу, які в цей період хворіли, друга дружина знаходилась із одним з дітей на стаціонарному лікуванні, а він з двома іншими залишався вдома та доглядав їх. Оскільки лікування було коштовним, тому надавати матеріальну допомогу на утримання доньок він не міг. Крім того суду пояснив, що в жовтні 2015 року він приїздив до смт.Згурівка, позивач відмовилась із ним спілкуватися, перешкоджала у відвіданні дітей, тому він через бувшого тестя передав цукерки та гроші. Згоден на позбавлення його батьківських прав відносно доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якщо припиниться на нього та його сім'ю психологічний тиск зі сторони позивача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 суду пояснила, що у відповідача на разі склалась складна життєва ситуація, коли на утриманні від другого шлюбу знаходиться троє малолітніх дітей, і дружина перебуває в декретній відпустці. Зі сторони позивача на відповідача через соціальну мережу вчиняється психологічний тиск, що і перешкоджає нормальному спілкуванню батька з дітьми. Заручниками цієї ситуації є його діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судове засідання представник третьої особи на з'явився, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, до суду направили заяву про можливість розгляду справи у їх відсутності, просили позов задовольнити.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши фактичні обставини, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий № 629. (а.с.19)

25 липня 2017 року рішенням Згурівського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с.21)

Від спільного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24) та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25)

21 грудня 2015 року рішенням Згурівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, стягнуто аліменти з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_5 у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

01 лютого 2017 року рішенням Згурівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісяця, починаючи з 19 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

За вказаними рішеннями Згурівського районного суду Київської області у відділі на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 53736476 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на час вагітності та на утримання дітей. Загальна заборгованість в рамках ЗВП № 53736476 станом на 01 вересня 2017 року складає 27926 грн. 72 коп. (а.с. 44), станом на 30 січня 2018 року заборгованість становить 81275 грн. 49 коп. (а.с. 95)

В матеріалах справи міститься рішення Згурівського районного суду Київської області від 23 січня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про батька дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження. В задоволенні позову відмовлено. (а.с. 54) Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки від 22 вересня 2017 року за № 3576 виданої виконкомом Згурівської сільської ради ОСОБА_1, зареєстрована разом із доньками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 18) ОСОБА_1 повністю сама займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей, приділяє належну увагу їх розумовому та фізичному розвитку, займається в разі потреби лікуванням, що підтверджується поданими до суду документами: довідками зі Згурівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 26.10.2017 року (а.с. 26, 27), психологічними характеристиками із навчальних закладів від 09 жовтня 2017 року (а.с.29), довідкою № 32 від 02 листопада 2017 року (а.с. 30), довідкою від 27 лютого 2018 року № 01 (а.с. 115), педагогічними характеристиками від 27 лютого 2018 року ( а.с. 116,117).

Батько дітей ОСОБА_2 участі в житті дітей не приймає.

01 листопада 2017 року Згурівською районною державною адміністрацією Київської області розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дійшла висновку, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_4, та вважає за доцільне позбавити його батьківських прав.

В листі Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 28 лютого 2018 року зазначено, що одночасно, 31 жовтня 2017 року відповідачу ОСОБА_2 було рекомендовано, що при перешкоджанні матір'ю дітей ОСОБА_1 на здійснення його права на побачення та спілкування з дітьми, він може звернутися до органу опіки та піклування про захист свого права як батька дітей. Але станом на 28 лютого 2018 року таких звернень не було. (а.с.114)

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Із доказів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що дійсно ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх доньок ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, не цікавиться їх життям, здоров'ям, даже навіть в тому разі, як він зазначає не маючи змоги надати фінансову допомогу на їх утримання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою АДРЕСА_2, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Роз'яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, що дитина за той час не буде усиновлена, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.