Справа № 587/2901/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 березня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О. А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області, Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з 22 листопада 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. за час зареєстрованого шлюбу у них народилися діти: донька ОСОБА_3, 07 травня 2006 року, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком яких є відповідач. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року розірвано шлюб та стягнуто аліменти на утримання дітей. Позивачка є власницею буд. 71 вул. Сумська, в с. Н. Сироватка Сумського району Сумської області, оскільки успадкувала даний житловий будинок за заповітом. В житловому будинку зареєстровані та проживають: позивачка, її діти та відповідач ОСОБА_2 Відповідач систематично порушує правила співжиття та створює неможливі умови для проживання з ним в одному будинку, систематично руйнує та псує житловий будинок, відмовляється сплачувати комунальні платежі за електроенергію та газопостачання житлового будинку. Працівники поліції неодноразово попереджували відповідача про дотримання ним правил співжиття, про вияв поваги до неї як власника будинку, в якому він проживає. Добровільно звільнити будинок та знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Відповідача ОСОБА_2 за вказаною адресою було зареєстровано колишнім власником будинку ОСОБА_5, яка померла 05 листопада 2008 року. Посилаючись на дані обставини, позивачка просила виселити його з будинку, власником якого є позивачка.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений, в своєму запереченні зазначав, що з позовними вимогами не згодний, в спірному домоволодінні він був зареєстрований за згодою та у присутності колишнього власника будинку ОСОБА_5 як член сімї. Позивачка категорично заперечує проти його права на подальше проживання у будинку, вчиняє самоправні дії для унеможливлення його подальшого проживання, змінює замки, викидає речі. Заперечував, що не сплачує комунальні послуги. Вважав, що припинення сімейних стосунків з власником будинку не позбавляє його права користування займаним приміщенням.

Представник Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не зявився, направивши заяву з проханням слухати справу у відсутність представника.

Представник Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивачка є власником житлового будинку №71 по вул. Сумській, с.Н. Сироватка Сумського району Сумської області. ( арк.с.33)

За вказаною адресою зареєстровані та проживають колишній чоловік позивачки ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою Нижньосироватської сільської ради(арк.с.10).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2В.( арк.с.9).

Позивачка в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для неї та її дітей проживання в одному будинку, оскільки постійно вчиняє сварки, вчиняє скандали, внаслідок чого їй доводилось неодноразово викликати поліцію.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2В.(арк.с.36), повідомлення Сумського РВП ГУНП в Сумській області( арк.с.86,87) матеріалами звернення ОСОБА_2 до Сумського РВП ГУНП в Сумській області ЖЕО № 4505, від 20.08.2017 року, № 4509 від 20.08.2017 року, № 4496 від 20.08.2017 року,№5125 від 10.09.2017 року,№ 5339 від 01.10.2017 року,№ 5767 від 24.10.2017 року, №115 від 05.01.2018 року, №167 від 08.01.2018 року, постановою Сумського районного суду Сумської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП( арк.с.108).

Відповідно до висновку опікунської ради при виконкомі Нижньосироватської сільської ради про доцільність виселення ОСОБА_2, вбачається, що оскільки ОСОБА_2 порушує правила співжиття та робить неможливим для дітей проживання із ним в одному будинку, з метою захисту прав, свобод, і законних інтересів дітей, з метою запобігання та протидії вчиненню домашньому насильству стосовно батька, вважають за доцільне клопотати перед судом про виселення ОСОБА_2 з житлового будинку, належного на праві особистої приватної власності ОСОБА_1В.( арк.с.101).

Свідок ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що між сторонами виникають конфлікти і спори з приводу користування житлом.

На неодноразові звернення позивача звільнити будинок відповідач не реагує та самовільно продовжує проживати в ньому.

Відповідач не бажає добровільно звільнити будинок, чим створює перешкоди для здійснення ОСОБА_1 прав власника будинку.

Виходячи з положень ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженим в його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім*ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно правової позиції Пленуму ВСУ, яка викладена в п.17 Постанови №2 від 12.04.1985 року, Верховний Суд України зазначає, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь- яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном.

Позивачка є власником буд. 71 вул. Сумська, в с.Н.Сироватка Сумського району Сумської області, оскільки успадкувала даний житловий будинок за заповітом. Отже, спірний будинок не є спільною сумісною власністю сторін, а є власністю позиваки, яка в силу положень статті 391 ЦК України має право вимагати усунення будь-яких порушень її права, в тому числі і шляхом виселення відповідача, який не є членом сім*ї власниці будинку і не має права власності на частку в спірному будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264,265 ЦПК України, ст. ст. 386, 217, 321, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1 з житлового будинку №71 вул. Сумська с.Нижня Сироватка Сумського району Сумської області, який належить ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя