Справа № 515/2003/17
Провадження № 2/515/292/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача представника ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі - ПАТ КБ ПриватБанк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

13.05.2015 року між позивачем та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 /пяти тисяч/ грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, чим порушив взяті на себе зобовязання.

Станом на 15.11.2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ ПриватБанк складає 21833 грн. 78 коп., у тому числі заборгованість по тілу кредиту 304 грн. 58 коп.; заборгованість за відсотками 14971 грн. 98 коп.; заборгованість за пенею - 5041 грн. 33 коп., а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1015 грн. 89 коп.

Представник ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с. 31).

Відповідач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 46).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 договору, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.7 договору, у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову.

Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 13.05.2015 року (а.с.8), якою відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.10-24) складає між ним та банком договір, відповідно до якого відповідачу були надані кошти в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вищезазначеному розмірі.

Однак, відповідач ОСОБА_2 не повертає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, до цього часу заборгованість по кредиту в сумі 21833 грн. 78 коп. останнім не погашена, що має відображення у розрахунку заборгованості (а.с.5-7).

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, враховуючи визнання відповідачем позову (а.с. 46), суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 13.05.2015 року в сумі 21833 грн. 78 коп., у тому числі тіло кредиту 304 грн. 58 коп.; заборгованість за відсотками 14971 грн. 98 коп., заборгованістю за пенею 5041 грн. 33 коп.; а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1015 грн. 89 коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі.

Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM0BAJBN від 30.11.2017 року (а.с.1) в сумі 1600 грн. 00 коп., згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.526, 589-590, 612, 625, 1048,1050, 1054 ЦК України, ст. 13, 77-81, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КМ №753687 виданий Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 08.12.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк(, р/р 3111, МФО №305299) заборгованість за кредитним договором без номеру від 13.05.2015 року в сумі 21833 (двадцяти однієї тисячі вісімсот тридцяти трьох) грн. 78 коп, у тому числі тіло кредиту 304 грн. 58 коп.; заборгованість за відсотками 14971 грн. 98 коп., заборгованістю за пенею 5041 грн. 33 коп.; а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1015 грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КМ №753687 виданий Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 08.12.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк (, р/р 0001 МФО, №305299) судовий збір в сумі 1600 (одної тисячі шістсот) грн. 00 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Семенюк