Постанова

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 385/1449/15-ц

провадження № 61-8020 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 7 грудня 2015 року у складі судді Панасюка І. В. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2016 року у складі судів: Авраменко Т. М., Суровицької Л. В., Чорнобривець О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Мощенської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2,49 га, розташовану на території Мощенської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. 28 жовтня 2015 року після звернення позивача за отриманням свідоцтва про право на спадщину у державній нотаріальній конторі повідомили, що вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Вважала, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки перенесла стрес після смерті батька, у зв'язку з чим не займалась оформленням документів щодо спадщини. Крім того, зазначала, що з 9 жовтня 2015 року до 26 жовтня 2015 року хворіла та через погане самопочуття не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори.

Із цих підстав позивач просила визначити їй додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 7 грудня 2015 року замінено первісного відповідача на ОСОБА_5

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 7 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 У решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач є донькою ОСОБА_3, на час смерті спадкодавця постійно з ним не проживала та протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд зазначив, що на час закінчення строку прийняття спадщини позивач хворіла, з 9 жовтня 2015 року до 26 жовтня 2015 року лікувалась, що є поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, а висновки суду про поважність причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є правильними.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, що не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, ОСОБА_3 8 жовтня 2015 року приїздила до м. Гайворон Кіровоградської області та мала можливість звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а медична довідка про лікування на дому не підтверджує, що позивач тяжко хворіла й не могла подати таку заяву до нотаріальної контори. Також зазначає, що інша донька спадкодавця ОСОБА_10 також зверталась до суду з позовом до неї про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після батька та рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2016 року їй відмовлено у задоволенні позову.

У запереченнях на касаційну скаргу, поданих у липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить залишити судові рішення у справі без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Заперечення на касаційну скаргу мотивовані тим, що строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, протягом якого спадкоємець може прийняти спадщину, є правом особи, а не обов'язком. Доводи касаційної скарги щодо юридичної необізнаності ОСОБА_3 вважає неправдивими, оскільки не оформлювала документи для прийняття спадщини через перенесений сильний стрес у зв'язку зі смертю батька. Крім того, зазначає, що медична довідка неналежним доказом у справі не визнавалась.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 лютого 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11, який доводився ОСОБА_3 батьком.

Право на спадкування у позивача виникло після відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 у встановлений законом термін спадщину не прийняла, поважність причин пропуску обґрунтовувала хворобою, що продовжувалась з 9 жовтня 2015 року до 26 жовтня 2015 року.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Визначаючи додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суди обґрунтовано виходили з поважності причин пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги, що у позивача не було перешкод для своєчасного подання нотаріусу заяви, а неприйняття спадщини пов'язано з її юридичною необізнаністю, є безпідставними, оскільки сплив шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини припадає на період лікування ОСОБА_3, що може вважатись об'єктивною та непереборною обставиною для невчинення останньою зазначених дій.

Не заслуговує на увагу й твердження ОСОБА_5 про те, що позивач мала можливість до хвороби звернутись до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки частиною першою статті 1270 ЦК України встановлюється кінцевий строк на подання заяви про прийняття спадщини, у такому разі, визначальним є вчинення спадкоємцем цих дій з моменту відкриття спадщини до останнього дня шестимісячного строку.

Посилання у касаційній скарзі на судове рішення, яким відмовлено іншому спадкоємцю у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини, не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_3 не брала участі у справі № 385/1449/15-ц, рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2016 року стосовно неї не встановлені будь-які обставини, преюдиційних фактів для розгляду цієї справи зазначене судове рішення не містить.

Частиною першою статті 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення у справі - без змін.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 7 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П. Штелик