Справа № 552/2072/18
У Х В А Л А

23 квітня 2018 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

при секретарі Горошко О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В заяві посилався на те, що з вини відповідача пошкоджено належний йому автомобіль «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_1. Цим завдано матеріальної шкоди на суму 272542,00 грн. та моральної шкоди на суму 20000 грн. Страховою компанією ому відшкодовано 100000 грн. решту 172542,00 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. моральної шкоди має відшкодувати відповідач. Але вимоги позивача про добровільне відшкодування він залишив без реагування. Зазначаючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, заявник просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на праві власності, та заборонити відповідачу відчуження даної квартири.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України також передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до предявлення позову з додержанням правил територіальної підсудності згідно ч.1 ст.27 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів заяви, розмір невідшкодованих збитків, про заподіяння яких заявляє позивач, складає 172542,00 грн. Крім того, позивач заявляє про заподіяння йому моральної шкоди на суму 20000 грн.

В той же час, з заяви не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі.

Той факт, що до часу звернення з заявою до суду позивачу не відшкодовано завдану шкоду, з достовірністю не свідчить про наявність підстав, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову і не може бути підставою для забезпечення позову.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1ст.150 ЦПК України позов, крім іншого, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Позивач просить суд одночасно накласти арешт на квартиру та заборонити відповідачу відчуження належної йому квартири.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В той же час у суду є всі підстави вважати, що дійсна (реальна) вартість належної відповідачу квартири за адресою: АДРЕСА_2 є значно більшою, ніж розмір позовних вимог ОСОБА_1, з якими він має намір звернутися до суду.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки з заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не вбачається, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, види забезпечення позову, які позивач просить суд застосувати, не є співмірними з розміром позовних вимог, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова

23.04.2018