Номер провадження: 22-ц/785/3921/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Кононенко Н.А., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року, постановлену суддею Аліною С.С.

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року Перший Суворовський Відділ Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП №54761370 по виконанню виконавчого листа №523/8402/14-ц, який виданий 09.02.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси на підставі рішення суду про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» грошових коштів у розмірі 264173,08 грн. та 2641,73 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, однак боржник рішення суду не виконує, декларацію не надає та будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснює, тобто ухиляється та не вживає заходів щодо його виконання.

На підставі вищевикладеного, Перший Суворовський Відділ Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на неї за виконавчим листом.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року подання Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 задоволено. Тимчасово обмежена у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання нею зобов'язань за виконавчим провадженням ВП №54761370 по виконанню виконавчого листа №523/8402/14-ц, який виданий 09.02.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3, представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3, який є представником ОСОБА_2, посилається на те, що судом не були досліджені обставини по справі в повному обсязі, що призвело до порушення та законних інтересів ОСОБА_2, а тому просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судове засідання, призначене на 18 квітня 2018 року, сторони не з'явились, про розгляд справи були сповіщені належним чином та завчасно, про що свідчать судові повідомлення про отримання судових повісток.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи подання Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, з моменту відкриття виконавчого провадження боржник не вжив заходів до погашення заборгованості перед стягувачем, в звязку з чим для забезпечення можливості в повному об'ємі, в строки встановлені законом захистити права стягувача за винесеним на його користь рішенням судуподання було задоволене.

Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на момент постановлення оскаржуваної ухвали) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Першому Суворовському Відділі Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження ВП №54761370 по виконанню виконавчого листа №523/8402/14-ц, який виданий 09.02.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси на підставі рішення суду, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 264173,08 грн. та судових витрат у загальному розмірі 2641,73 грн.

22 вересня 2017 року державним виконавцем Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження за №54761370, яким зобовязано боржника ОСОБА_2 подати декларацію про доходи та майно з попередженням про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Також 22 вересня 2017 року державним виконавцем Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області за виконавчим провадженням №54761370 була винесена постанова про арешт майна боржника на підставі того, що боржником вимоги виконавчого документу, у наданий державним виконавцем строк не виконані, та з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу накладений арешт на майно боржника та заборонене його відчуження.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішення.

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, до суду першої інстанції надано не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви представника ОСОБА_2 заочне рішення від 29.07.2014 року, на підставі якого було видано виконавчий лист було скасовано 10 листопада 2017 року та справа призначена до розгляду (а.с. 33).

На підставі того, що рішення було скасоване, постановою державного виконавця Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області за виконавчим провадженням №54761370 від 14 грудня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №523/8402/14-ц, який виданий 09 лютого 2017 року Суворовським районним судом м. Одеси стосовно боржника ОСОБА_2 закінчено, припинена чинність розшуку рухомого майна (а.с. 67).

Тобто, на момент винесення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, рішення суду було скасовано та призначено до розгляу, а виконавче провадження закінчено.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 було застосовано судом першої інстанції без достатніх підстав.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні подання Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року скасувати.

У задоволенні подання Першого Суворовського Відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Н.А. Кононенко

______________________________________ ОСОБА_5

Дата складення повного судового рішення 23 квітня 2018 року.