Справа № 346/838/18
Провадження № 2/346/872/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 14 лютого 2015 року у виконкомі Іванівецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2.

Від спільного проживання у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що з початку спільного проживання між ними були нормальні сімейні відносини, які з часом стали погіршуватися. Вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на шлюб, сімю, не можуть дійти згоди у вирішенні простих побутових питань у звязку із чим з червня 2017 року вони разом не проживають та не ведуть спільного сімейного господарства.

Вважає, що їм з відповідачем не вдалося створити міцної сімї, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, тому просить суд шлюб із відповідачем ОСОБА_2 розірвати, після розірвання шлюбу сина залишити проживати з нею.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності, відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Врахувавши подану заяву позивача та відповідача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобоязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення

шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та тривалий час не проживають разом.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, що вони не підтримують будь-яких стосунків, проживають окремо з червня місяця 2017 року, спільного господарства не ведуть, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягає на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог.

Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідач не заперечував щодо того, щоб малолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з матірю.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає за доцільне залишити на проживання при матері позивачу по справі ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 слід залишити дошлюбне прізвище "Захарчук" так як вона цього просить.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,113 СК України та керуючись ст. ст.200, 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити.

Зареєстрований шлюб 14 лютого 2015 року, між ОСОБА_1 (д.п. Захарчук) ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою с. Товмачик, вул. Білика, 24, Коломийського району, Івано-Франківської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4 у виконкомі Іванівецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області Івано-Франківської області, актовий запис № 2, розірвати.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3 залишити на проживання при матері ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище "Захарчук".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.