Справа № 0314/430/2012 Головуючий у 1 інстанції: Шмідт С.А.
Провадження № 22-ц/773/418/18 Категорія: 81 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

секретар с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2018 року, якою задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Постановлено тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований в смт. Мар`янівка Горохівського району Волинської області, вул. Незалежності, 22/3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобовязань, покладених виконавчим листом №0314/430/2012 від 28 серпня 2012 року, виданим Рожищенським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 завданої злочином майнової шкоди в розмірі 13059,00 грн. та виконавчим листом №161/13927/14-ц від 16 лютого 2015 року, виданим Горохівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПриватБанк» боргу в розмірі 37276, 93 грн.

Не погодившись із постановленим судовим рішенням, боржник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

В судове засідання учасники процесу не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, якими з боржника ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 стягнуто завдану злочином майнову шкоду в розмірі 13059 грн., а також стягнуто із боржника ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредиту в розмірі 32276 грн. 93 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з додержанням вимог закону.

Як убачається із матеріалів справи, на виконанні у Горохівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходиться зведене виконавче провадження №53906024 з виконання виконавчого листа №0314/430/2012 від 28 серпня 2012 року, виданого Рожищенським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_4 завданої злочином майнової шкоди в розмірі 13059 грн. та виконавчого листа № 161/13927/14-ц від 16 лютого 2015 року, виданого Горохівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту в сумі 37276,93 грн.

Судом встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено відповідні запити. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, у боржника ОСОБА_3 відсутні доходи, на які можна звернути стягнення (а.с.16-17,а.с.18-19).

Відповідно до інформації, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12 серпня 2015 року та 25 березня 2016 року, на рахунках боржника відсутні кошти для виконання постанови від 06 серпня 2015 року про арешт коштів боржника (а.с.29-30).

17.01.2017 року державним виконавцем на адресу боржника надіслано виклик за вихідним № 03-9-37/44/13 щодо його явки до Горохівського районного відділу державної виконавчої служби для надання пояснень з приводу несплати існуючих заборгованостей, однак, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, такий виклик боржником не отримано (а.с.7). На виклик державного виконавця боржник не зявився та про причини неявки державного виконавця не повідомив.

Разом з цим, на запит державного виконавця Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону, з якого убачається, що ОСОБА_3 неодноразово перетинав державний кордон України.

Боржником добровільно рішення судів не виконуються та не вчиняються будь-яких дії щодо погашення боргів.

Відповідно до пункту 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Як передбачає стаття 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках, визначених законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

На державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що боржник ОСОБА_3 навмисно ухиляється від виконання обовязків, покладених на нього судовими рішеннями, тривалий час, а саме з 2012 року, не виконує рішення судів про стягнення з нього боргів, які не сплачені боржником і на даний час.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні боржника ОСОБА_3 знаходяться непрацездатні батьки, в звязку з чим він не має можливості повертати борги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_3 утримує своїх непрацездатних батьків, які є пенсіонерами і одержують пенсію, останній суду не подав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді