16.04.2018431/902/18/4900/2018
Справа № 431/902/18
Провадження № 2/431/522/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Форощука О.В.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до свідоцтва про проведення прилюдних торгів від 11.10.2002 року вона є власником нерухомого майна, а саме квартири за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12. 27.04.2011 року вона змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 у звязку з укладенням шлюбу. Відповідно до довідки Старобільського РБТІ № 02/45 від 22.02.2018 року вказано, що згідно з архівними даними квартира, що розташована за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12 станом на 2002 року зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів видане Старобільською ДНК від 11.10.2002 року. Раніше зазначена квартира належала ОСОБА_3. Позивач намагалася скористатися своїм правом щодо відчуження нерухомого майна, але як стало відомо, Старобільським районним судом Луганської області та ВДВС Старобільського РУЮ було накладено арешт. Арешт на майно позбавляє її права вільно користуватися ним та розпоряджатися. Тому вважає за необхідне скасувати арешт на майно яке їй належить, накладений ухвалою б/н Старобільського районного суду Луганської області від 26.04.2001 року а також постановою б/н ВДВС Старобільського РУЮ від 09.04.2001 року.

У судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного.

Відповідно до довідки Старобільського РБТІ № 02/45 від 22.02.2018 року, згідно до архівних даних квартира, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12 станом на 2002 рік зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів видане Старобільською ДНК від 11 жовтня 2002 року № 1-346.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладено арешт нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12, реєстраційний номер обтяження 2755793, зареєстровано 28.12.2005 реєстратором: Старобільська державна нотаріальна контора, на підставі ухвали, б/н, 26.04.2001 року Старобільського районного суду, власником якого є ОСОБА_4.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладено арешт нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12, реєстраційний номер обтяження 2775306, зареєстровано 10.01.2006 реєстратором: Старобільська державна нотаріальна контора, на підставі постанови б/н, 09.04.2001 ВДВС Старобільського управління юстиції, в/л 1-255, власником якого є ОСОБА_3.

ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу 27 квітня 2011 року присвоєне прізвище: «Рєзнікова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 127319, видане 27 квітня 2011 року.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як визначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Правових підстав наявності, а також продовження арешту на майно немає, що вказує на незаконність перебування майна під арештом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що наявність такого арешту на майно позивача є безпідставним, порушене право позивача підлягає відновленню, та приходить до висновку про обґрунтованість і задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264-265 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 40,56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали б/н Старобільського районного суду Луганської області від 26 квітня 2001 року з нерухомого майна квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2755793, реєстратор Старобільська державна нотаріальна контора, архівний номер 2657567LUGANSK12.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови б/н ВДВС Старобільського РУЮ від 09 квітня 2001 року з нерухомого майна квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, кв. Ватутіна, 30/12, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2775306, реєстратор Старобільська державна нотаріальна контора, архівний номер 7567 LUGANSK12.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Форощук