Провадження № 2/554/470/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки із спільної сумісної власності, визнання права власності та визначення порядку користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.12.2017 року звернувся до суду з позовом та з уточненим позовом до ОСОБА_2 про визначення частки із спільної сумісної власності, визнання права власності та визначення порядку користування житловим приміщенням, в якому просив визначити частку в праві спільної сумісної власності, встановивши, що частка ОСОБА_1 складає 1/3 частини з 5/6 частин квартири, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини з 5/6 частин квартири, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1, визначити порядок користування квартирою за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_1, згідно технічного паспорту, кімнату 2 площею 16,4 кв.м, виділити ОСОБА_2 у користування кімнату 1 площею 13,9 кв.м, місця загального користування, а саме: коридор площею 10,8 кв.м, кладову площею 1,1 кв.м, вбиральню площею 1,1 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м, кухню площею 8,4 кв.м, комору площею 2,0 кв.м залишити в загальному користуванні. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 09.03.1994 року відділом приватизації житла м.Полтава було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2. 13.10.2013 року ОСОБА_3 померла. Після смерті дружини ОСОБА_1 прийняв спадщину та 15.01.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1, іншу частину успадкував ОСОБА_2

Відповідно до даних ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» квартира складає одну спільну частку, відповідно до даних технічного паспорту власником 1/6 частини квартири є позивач, а інша 5/6 частина квартири належить на праві спільної сумісної власності позивачу з відповідачем. Оскільки, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1994 року позивач є власником 1/3 частини квартири, тому визначенню підлягає саме 1/3 частина із 5/6 частин спірної квартири.

Крім того, позивач з відповідачем не можуть визначитись з порядком користування зазначеним житловим приміщенням. Позивач та відповідач фактично є власниками по 1/2 частини спірної квартири, обидва зареєстровані в квартирі, житлові кімнати якої ізольовані. Позивач фактично проживає у кімнаті №2, згідно технічного паспорту, тому ОСОБА_1 вважає за необхідне виділити у його користування кімнату 2 площею 16,4 кв.м, відповідачу кімнату 1 площею 13,9 кв.м, місця загального користування, а саме: коридор площею 10,8 кв.м, кладову площею 1,1 кв.м, вбиральню площею 1,1 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м, кухню площею 8,4 кв.м, комору площею 2,0 кв.м залишити в загальному користуванні.

Ухвалою суду від 26.01.2018 року було відкрито провадження по даній справі та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявились, надали до суду заяву, згідно якої просили позов задовольнити та розглядати справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує та визнає їх.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, його представника та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.03.1994 року відділом приватизації житла м.Полтава було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.5).

13.10.2013 року ОСОБА_3 померла (а.с.6 свідоцтво про смерть).

Після смерті дружини ОСОБА_1 прийняв спадщину та 15.01.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1, іншу частину успадкував ОСОБА_2 (а.с.7,8).

Відповідно до даних ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» квартира складає одну спільну частку, відповідно до даних технічного паспорту власником 1/6 частини квартири є позивач, а інша 5/6 частина квартири належить на праві спільної сумісної власності позивачу з відповідачем (а.с.10-12).

Таким чином, позивач та відповідач фактично є власниками по 1/2 частини спірної квартири, обидва зареєстровані в квартирі, житлові кімнати якої ізольовані.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників ), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною першою статті 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частини другої статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Пунктом пятим Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам розяснено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності ( крім сумісної власності подружжя ) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи вимоги цивільного законодавства в частині регулювання режиму спільної сумісної власності на майно, те, що співвласник зазначеного майна не спростував обставин, на які посилається позивач, а також те, що кожному співвласнику належало по 1/3 частини квартири та після смерті дружини ОСОБА_1 прийняв спадщину і 15.01.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину спірної квартири, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд вважає, в цій частині позовні вимоги задовольнити частково, визначивши частку ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1 1/3 частина, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1.

Вимоги позивача в частині визначення 1/3 частини з 5/6 частин квартири та визнання права власності на 1/3 частини з 5/6 частин квартири є не коректними, тому для правильності позов слід задовольнити частково.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим приміщенням, суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Таким чином, встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст. 319, 369 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної сумісної власності, при цьому, співвласники майна позивач та відповідач по справі у аспекті наведених вище норм мають рівні права щодо користування жилим приміщенням.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що квартира за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1 належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності фактично по 1/2 частині кожному.

Як вбачається з технічного паспорта на квартиру №77 по вул.Жовтнева (Соборності), будинок №44, у м.Полтаві (а.с.11-12), вказана квартира складається з двох кімнат жилою площею 16,4 кв.м та 13,9 кв.м, коридору площею 10,8 кв.м, кладової площею 1,1 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, ванної площею 2,5 кв.м, кухні площею 8,4 кв.м, комори площею 2,0 кв.м. Загальна площа квартири складає 54,7 кв.м, житлова 30,3 кв.м.

Позивач, який являється співвласником спірної квартири (фактично 1/2 частки), просить визначити порядок користування квартирою №77 по вул.Жовтнева (Соборності), будинок №44, у м.Полтаві, виділивши йому у користування кімнату 2 площею 16,4 кв.м, виділити ОСОБА_2 у користування кімнату 1 площею 13,9 кв.м, місця загального користування, а саме: коридор площею 10,8 кв.м, кладову площею 1,1 кв.м, вбиральню площею 1,1 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м, кухню площею 8,4 кв.м, комору площею 2,0 кв.м залишити в загальному користуванні.

Оскільки, сторони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою, суд вважає, що порядок користування житлом має бути встановлений в судовому порядку за варіантом запропонованим позивачем. При цьому, суд враховує, що відповідачем не було запропоновано свій варіант встановлення порядку користування квартирою, та він позов визнав і не спростував вимог позивача. Суд вважає, що саме такий варіант найбільш враховує баланс інтересів кожного із співвласників майна.

Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення зазначених позовних вимог із встановленням порядку користування спірною квартирою, який полягає у виділенні позивачу у користування кімнати 2 площею 16,4 кв.м, виділенні ОСОБА_2 у користування кімнати 1 площею 13,9 кв.м, місця загального користування, а саме: коридор площею 10,8 кв.м, кладову площею 1,1 кв.м, вбиральню площею 1,1 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м, кухню площею 8,4 кв.м, комору площею 2,0 кв.м залишити в загальному користуванні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1409,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,328,355,357,368,370 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 36003 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, до ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: 36003 АДРЕСА_2, про визначення частки із спільної сумісної власності, визнання права власності та визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визначити частку ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 36003 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1 1/3 частина, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини вказаної квартири. В задоволенні інших вимог позивачу відмовити.

Виділити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому за адресою: 36003 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в квартирі, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева (Соборності)АДРЕСА_1 у користування кімнату 2 площею 16,4 кв.м, виділити ОСОБА_2, зареєстрованому за адресою: 36003 АДРЕСА_2, у вказаній квартирі в користування кімнату 1 площею 13,9 кв.м, місця загального користування, а саме: коридор площею 10,8 кв.м, кладову площею 1,1 кв.м, вбиральню площею 1,1 кв.м, ванну площею 2,5 кв.м, кухню площею 8,4 кв.м, комору площею 2,0 кв.м залишити в загальному користуванні.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Чуванова