Провадження № 2/522/1869/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить визначити, що грошові кошти в сумі 4161 долар США та 30 центів (за курсом НБУ на 14.08.2017 року, складає 106903 гри., 79 коп.), внесені ОСОБА_1 згідно договору № 3-12-5/32 купівлі - продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна, від 01.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» - є особистою приватною власністю ОСОБА_1 та визнати за громадянкою ОСОБА_3 виключне право вимоги за договором № 3-12-5/32 купівлі - продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна, від 01.12.2016 року, а саме однокімнатну квартиру площею 36,9 м. кв., з будівельним номером 3-12-5, розташовано в Приморському районі по вул. Каманіна, 16-а (Академіка Курчатова, 16-а), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА».

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що тримісячні платежі (травень, червень та липень), за договором № 3-12-5/32 купівлі - продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна, від 01.12.2016 року, а саме однокімнатну квартиру площею 36,9 м. кв., з будівельним номером 3-12-5, розташовано в Приморському районі по вул. Каманіна, 16-а (Академіка Курчатова, 16-а), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» прийшлися на час перебування в шлюбі із ОСОБА_2, через що в даний час, позивач не має можливості переоформити або відступити свої майнові права за вказаним вище Договором, без визначення приналежності сплачених за три місяці коштів в сумі 4161 доларів США та 30 центів, що за курсом НБУ на час звернення до суду складає 106 903 гри., та 79 коп.

Позивач надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

14 квітня 2017 року між ОСОБА_1 (після шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4 та громадянином ОСОБА_2, було укладено шлюб, зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 337.

21 липня 2017 року, вказаний шлюб, між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано в Приморському районному у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 118.

01 грудня 2016 року, між ОСОБА_1 (після шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4 та ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» було укладено договір № 3-12-5/32 купівлі - продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна, а саме - однокімнатну квартиру площею 36,9 м. кв., з будівельним номером 3-12-5, розташовано в Приморському районі по Каманіна, 16-а (Академіка Курчатова, 16-а).

Відповідно до п. 5.4. вказаного вище Договору, ОСОБА_1, за власні кошти здійснила внесок за придбане майно в розмірі 39040 гривень 25 копійок, що за міжбанківським курсом на день платежу склало 1561 долар США та 61 цент. Згідно умов договору до 20.02.2019 року, позивач повинна сплачувати ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» грошову суму в розмірі 1388 доларів США10 центів, в гривнях за міжбанківським курсом.

Разом із тим, тримісячні платежі (травень, червень та липень) за вказаним вище Договором в сумі 4161 долар США та 30 центів, пришилися на перебування в шлюбі із ОСОБА_2

Відповідно до наданих позивачем квитанцій, копії яких містяться в матеріалах справи дійсно здійснювалися платежі в період з травня по липень місяці включно, у загальному розмірі 106903 грн. 79 коп.

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК Українимістить винятки із загального правила.

Статтею 63 ЦК Українивстановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України( ч.1ст. 57 СК).

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої 17.17.1997 року з усіма її додатками та протоколами: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права», право власності є непорушеною норму у сучасних правових державах й її порушити не можна жодним чином, будь-якою фізичною чи юридичною особою, а отже, зазначена норма є гарантією непорушності права власності й попередження свавільного захоплення власності.

Вказане повною мірою узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах: «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року й «Федоренко проти України» від 01.06.2005 року.

Як встановлено судом та не заперечувалося відповідачем, договір купівлі-продажу майнових прав був укладений між позивачем та ТОВ "КАДОРР-КАМАНІНА", ще до вступу в шлюб, первісний внесок та всі гроші в якості платежів за умовами Договору сплачувалися позивачем особисто, з власних коштів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що сплачениі за три місяці кошти в сумі 4161 доларів США 30 центів, що за курсом НБУ на час звернення до суду складає 106 903 гри.79 коп. є особистою приватною власністю ОСОБА_1, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,18,81,141,200,206,211,259,263-265,273,430 ЦПК України, ст.ст. 57,60,63 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що грошові кошти в сумі 4161 долар США та 30 центів (за курсом НБУ на 14.08.2017 року, складає 106903 гри., 79 коп.), внесені ОСОБА_1 згідно договору № 3-12-5/32 купівлі - продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна, від 01.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА» - є особистою приватною власністю ОСОБА_1.

Визнати за громадянкою ОСОБА_3 виключне право вимоги за договором № 3-12-5/32 купівлі - продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна, від 01.12.2016 року, а саме однокімнатну квартиру площею 36,9 м. кв., з будівельним номером 3-12-5, розташовано в Приморському районі по вул. Каманіна, 16-а (Академіка Курчатова, 16-а), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КАДОРР-КАМАНІНА».

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.Ю. Бойчук