АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3349/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 753/15274/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_3

на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва про відмову у забезпеченні позову, постановлену 31 жовтня 2017 року у складі судді Леонтюк Л.К. в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю і відібрання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надати можливість ОСОБА_3 особисто бачитися та спілкуватися з дитиною - ОСОБА_5, щотижня з 18 години п'ятниці до 8 години понеділка.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставини, що мають значення для її вирішення, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що в даний час є підстави для забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_2 вчинити певні дії, а саме, надати можливість особистого спілкування батьку з дитиною виходячи з інтересів дитини, бажання батька спілкуватися з сином, із тривалості розгляду справи судом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 просила відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Зазначала, що ОСОБА_3 зловживає своїми процесуальними правами, оскільки вимоги заяви про забезпечення позову фактично містять вимоги вирішення по суті іншого поданого ОСОБА_3 позову до суду про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, в якому, просить встановити йому годин спілкування з дитиною. На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 квітня 2017 року дитина була відібрана від ОСОБА_3 та передана матері. В разі задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом надання можливості особисто бачитися та спілкуватися з дитиною ОСОБА_5, 2012 року народження, до вирішення питання про визначення місця проживання дитини за судовим рішенням, існує вірогідність того, що він знову примусово триматиме дитину у себе та не дозволить матері з нею зустрічатися. Дитина ж в силу свого віку не зможе суперечити волі батька та впливати на його рішення, як би він не хотів жити з мамою.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила їх відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва з 18 серпня 2016 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю і відібрання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини.

27 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надавати йому можливість особисто бачитися та спілкуватися з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щотижня з 18 години п'ятниці до 8 години понеділка.

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову , суд першої інстанції виходив із характеру спірних правовідносин, предмету, підстав та змісту позовних вимог та дійшов висновку про те, що обраний ОСОБА_3 спосіб забезпечення позову є вимогою, яка має бути розглянута в порядку позовного провадження або вирішена за заявою батька Службою у справах дітей, якщо існують перешкоди у спілкуванні з неповнолітньою дитиною. Заявлені заходи забезпечення позову є неспівмірними з заявленими позовними вимогам.

Крім того, статтями 151-153 ЦПК України не передбачено такого способу забезпечення позову, про застосування якого просить відповідач.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки такі відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до положень ст. 152 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки, спір між сторонами виник щодо визначення місця проживання дитини, то вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання матері надавати час для особистих зустрічей дитини з батьком, є неспівмірним із заявленими вимогами.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, зобов'язання - ОСОБА_2 надавати ОСОБА_3 можливість особисто бачитися та спілкуватися з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щотижня з 18 години п'ятниці до 8 години понеділка, не може бути належним заходом забезпечення позову у цій справі, оскільки не забезпечує реальне та ефективне виконання судового рішення про визначення місця проживання дитини, а є фактично іншою вимогою, яка може бути розглянута в порядку позовного провадження або вирішена за заявою сторони Службою у справах дітей, якщо існують перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що забезпечення позову в обраний відповідачем спосіб є необхідним у цей час, оскільки тривалість часу розлучення батька з дитиною може утруднити виконання рішення суду у разі визначення місця проживання сина з батьком, не можуть бути прийняті як підстава для скасування судового рішення, оскільки заходи забезпечення, які просить застосувати відповідач, є неспівмірними з заявленими вимогами, а встановлення години зустрічей батьків з дітьми потребує додаткового вивчення, і є самостійними вимогами, які у цій справі не заявлені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційні скарги позивача та відповідача необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у забезпеченні позову - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус