Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2872/17 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 53 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/2872/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Зосименка О. М., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з 21 січня 2013 року працював на посаді водолазного фахівця у Житомирській обласній комунальній спеціалізованій аварійно-рятувальній службі Житомирської обласної ради. Наказом від 14 липня 2014 року № 47 його було звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним порушенням трудової дисципліни.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 року у цивільній справі № 295/12712/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 3 березня 2015 року, визнано незаконним та скасовано вказаний наказ, поновлено його на посаді водолазного фахівця Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради, стягнуто з відповідача на його користь 11554 грн. 25 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В частині поновлення на роботі рішення допущено до негайного виконання.

Вказує, що він двічі, а саме 10 лютого 2015 року та 24 липня 2015 року, звертався до адміністрації Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради з вимогою виконати зазначене рішення, проте відповідачем повідомлено, що посада водолазного фахівця у штатному розписі відсутня і фінансування на її утримання на 2015 рік не виділено.

31 серпня 2015 року державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ на підставі виконавчого листа було відкрите виконавче провадження ВП № 48570403 та запропоновано відповідачу добровільно виконати судове рішення у частині його поновлення на роботі.

7 вересня 2015 року на підставі наказу відповідача № 38 він був поновлений на посаді водолаза 3-го класу 3-ї групи спеціалізації з посадовим окладом 1253 грн., тобто, на іншій посаді, з іншими умовами праці та з іншої дати, ніж вказано у рішенні.

Наказом Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 21 вересня 2015 року № 39 його звільнено з даної посади з 21 вересня 2015 року.

У зв'язку з невиконанням вимоги державного виконавця та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 року постановою державного виконавця від 14 вересня 2015 року на відповідача накладено штраф у розмірі 850 грн.

У зв'язку з невиконанням повторної вимоги державного виконавця та зазначеного судового рішення постановою державного виконавця від 16 жовтня 2015 року на відповідача накладено штраф у розмірі 1700 грн. та направлено подання до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб у невиконанні рішення суду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року у справі № 295/15323/15-ц визнано незаконними та скасовано накази відповідача від 7 вересня 2015 року № 38 та від 21 вересня 2015 року № 39. При цьому, у мотивувальній частині даного рішення зазначено, що фактично судове рішення про поновлення незаконно звільненого працівника відповідачем не виконано.

Також ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до наказу Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради № 15 від 15 квітня 2016 року його знову поновлено на посаді водолазного фахівця з 15 квітня 2016 року на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року.

Проте, наказом Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 18 квітня 2016 № 16 він був звільнений з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року у справі № 295/7497/16-ц визнано незаконним та скасовано накази відповідача № 15 від 15 квітня 2016 року та № 16 від 18 квітня 2016 року, а також встановлено, що зміст наказу № 15 від 15 квітня 2016 року не відповідає змісту рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 року, яким позивача було поновлено на роботі та яке безпідставно залишилось невиконаним відповідачем.

Вказав, що 9 грудня 2017 року він отримав кур'єрським зв'язком копію наказу Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 1 грудня 2016 року № 71, яким його поновлено на посаді водолазного фахівця та звільнено від виконання обов'язків водолазного фахівця ОСОБА_2

Вважаючи даний наказ частково незаконним, зазначив про необхідність виключити пункти 4 та 6 його резолютивної частини як такі, що не відповідають суті вищевказаних судових рішень. Так, у преамбулі оспорюваного наказу від 1 грудня 2016 року № 71 зазначено, що його поновлено на роботі на посаді водолазного фахівця на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/7497/16-ц від 16 серпня 2016 року, а не рішення цього ж суду від 19 грудня 2014 року.

Окрім того, у пункті 4 даного наказу взагалі не вказано дату його поновлення на роботі, що суперечить змісту рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 року, а також вимогам законодавства.

На думку позивача, відсутність у наказі дати поновлення та посилання у преамбулі наказу на судове рішення, відмінне від того, на підставі якого його було поновлено на роботі, ускладнює реалізацію його трудових прав.

Крім того, при встановленні у пункті 6 резолютивної частини наказу його обов'язок прийняти посаду, майно та справи водолазного фахівця та представити на затвердження відповідні акти у термін до 9 грудня 2016 року, відповідач діяв недобросовісно, оскільки не міг не усвідомлювати, що, надсилаючи на його адресу копію наказу саме 9 грудня 2016 року, своїми діями фактично повністю позбавив його можливості виконати таку вимогу.

3 січня 2017 року він надав адміністрації відповідача трудову книжку для внесення відповідного запису про поновлення на роботі та подальшого її зберігання в установі. Проте пізніше отримав копію трудової книжки, з якої дізнався, що здійснений відповідачем запис від 1 грудня 2016 року № 8 про поновлення на роботі зроблений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Зокрема, у порушення вимог п. 2.10 Інструкції відповідач, здійснюючи запис про поновлення на роботі, у графі 2 зазначив дату «01.12.2016», тобто дату видання наказу ЖОКСАРС від 1 грудня 2016 року, на підставі якого було здійснено запис. В той же час, п.2.10 Інструкції встановлено, що у такому випадку у графі 2 слід зазначати фактичну дату внесення запису, а саме «03.01.2017».

18 січня 2017 року на своє звернення він отримав витяг із табеля використаного робочого часу за грудень 2016 року, з якого вбачається, що відповідачем здійснено недостовірний облік робочого часу. Так, згідно з даними табеля у період з 1 грудня 2016 року по 9 грудня 2016 року ним відпрацьовано 7 робочих днів по 8 годин, що не відповідає дійсності, оскільки у вказаний період він перебував у вимушеному прогулі через затримку виконання рішення суду з вини відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати наказ Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 1 грудня 2016 року № 71 в частині поновлення його на посаді водолазного фахівця, а також в частині покладення на нього обов'язку прийняти посаду, майно і справи водолазного фахівця в термін до 9 грудня 2016 року і надати акти на затвердження.

Також просив зобов'язати відповідача внести зміни до трудової книжки в частині виправлення дати "01.12.2016 року" в графі 2 запису №8 про поновлення на роботі, якою слід вважати "03.01.2017 року" та зобов'язати внести відповідні зміни до табеля обліку використання робочого часу за грудень 2017 року, відобразивши в ньому фактичну відсутність його на роботі через вимушений прогул в зв'язку з затримкою роботодавцем виконання рішення суду про поновлення на роботі в період з 1 грудня 2016 року по 11 грудня 2016 року включно.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 1 грудня 2016 року №71 "Про поновлення на посаді водолазного фахівця ОСОБА_3 " в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді водолазного фахівця; зобов'язання головного бухгалтера установи здійснити нарахування невиплачених сум середньомісячного заробітку за вимушений прогул водолазному фахівцю ОСОБА_3 та виплатити всі належні суми відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року у справі №295/749/16-ц; зобов'язання водія ОСОБА_2 та водолазного фахівця ОСОБА_3 в термін до 9 грудня 2016 року здійснити передачу/приймання посади, майна і справ водолазного фахівця та надати акти на затвердження; призначення комісії для прийняття посади та затвердження персонального складу комісії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що суд безпідставно залишив поза увагою клопотання про застосування строку позовної давності.

Окрім того, суд вийшов за межі позовних вимог, скасувавши наказ в частині зобов'язання головного бухгалтера здійснити нарахування невиплачених сум середньомісячного заробітку за вимушений прогул та призначення комісії для прийняття посади та затвердження персонального складу комісії.

Оскільки позивач не перебуває у трудових відносинах з відповідачем, часткове скасування наказу є неефективним способом захисту. Окрім того, оспорюваний наказ не порушує права позивача, а обґрунтування позовних вимог стосується лише формальних недоліків змісту наказу.

Стверджує, що суд послався на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 року у справі № 295/12712/14-ц, проте воно суперечить рішенню Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2017 року у справі № 295/7197/17, яким позивача поновлено на роботі з 1 червня 2017 року на посаді водолазного фахівця.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначивши, що спірний наказ породжує юридичну невизначеність у трудових правовідносинах між ним та відповідачем, а також порушує його право на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду від 19 грудня 2014 року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга пілягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 року визнано незаконним та скасовано наказ Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 14 липня 2014 року №47 « Про звільнення водолазного фахівця» та поновлено ОСОБА_1 на посаді водолазного фахівця Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради.

З метою виконання даного рішення наказом відповідача №38 від 7 вересня 2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді водолаза 3-го класу 3-ї групи спеціалізації.

Наказом Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 21 вересня 2015 року № 39 його звільнено із вказаної посади з 21 вересня 2015 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року дані накази визнані незаконними та скасовані. При цьому, суд виходив з того, що рішення від 19 грудня 2014 року не виконане, оскільки позивача поновлено на іншій посаді, ніж визначено судом.

В подальшому, наказом Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 15 квітня 2016 року №15 ОСОБА_1 поновлено на посаді водолазного фахівця з 15 квітня 2016 року При цьому, підставою поновлення зазначено рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року.

Наказом відповідача від 18 квітня 2016 року №16 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року вказані накази визнані незаконними та скасовані, оскільки зміст наказу про поновлення позивача не відповідав змісту рішення Богунського районного суду від 19 грудня 2014 року.

Окрім того, зазначеним рішенням частково задоволені позовні вимоги про відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Наказом відповідача від 1 грудня 2016 року ОСОБА_1 поновлено на посаді водолазного фахівця, зобов'язано головного бухгалтера здійснити нарахування невиплачених йому сум середньомісячного заробітку за вимушений прогул та виплатити всі належні суми відповідно до рішення суду від 16 серпня 2016 року.

Також зобов'язано водія ОСОБА_2 здати, а позивача прийняти посаду, майно та справи водолазного фахівця в термін до 9 грудня 2016 року і надати акти на затвердження.

Даним наказом також затверджено склад комісії для прийняття посади.

У спірному наказі зазначено, що він прийнятий у відповідності до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року.

Наказ від 1 грудня 2016 року отриманий позивачем 9 грудня 2016 року ( а.с. 19).

Звертаючись до суду про визнання частково недійсним вказаного наказу, позивач посилався на ту обставину, що в даному випадку порушуються його трудові права, оскільки рішення про поновлення його на роботі залишається невиконаним, а спірний наказ перешкоджає йому ставити питання про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на посаді.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено судом, після поновлення позивача на посаді водолазного фахівця на підставі рішення суду від 19 грудня 2014 року, відповідачем неодноразово видавались накази про поновлення ОСОБА_1 на роботі. Проте зазначені накази були скасовані в судовому порядку. Наказ від 1 грудня 2016 року виданий на виконання судового рішення від 19 грудня 2014 року.

Однак, посилання у даному наказі на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року та відсутність дати поновлення на роботі не є підставою для визнання цього наказу частково недійсним, оскільки рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Вказані недоліки жодним чином не обмежують гарантоване ст. 236 КзпП України право позивача на відшкодування середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі та можуть бути усунуті шляхом внесення відповідних змін до наказу.

Окрім того, після поновлення позивача на роботі наказом від 1 червня 2017 року №54 його було звільнено на підставі п.2 ст.40 КзпП України.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2017 року ОСОБА_1 поновлено на посаді водолазного фахівця з 1 червня 2017 року. Під час розгляду цієї справи суд надав правову оцінку спірному наказу.

За таких обставин, рішення в частині задоволення позову підлягає скасуванню з постановленням нового, - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказу Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 1 грудня 2016 року № 71 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді водолазного фахівця; зобов'язання головного бухгалтера установи здійснити нарахування невиплачених сум середньомісячного заробітку за вимушений прогул водолазному фахівцю ОСОБА_3 та виплатити всі належні суми відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року та в частині зобов'язання водія ОСОБА_2 та водолазного фахівця ОСОБА_3 в термін до 9 грудня 2016 року здійснити передачу/приймання посади, майна і справ водолазного фахівця і надати акти на затвердження; призначення комісії для прийняття посади та затвердження персонального складу.

В решті рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2017 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказу Житомирської обласної комунальної спеціалізованої аварійно-рятувальної служби Житомирської обласної ради від 1 грудня 2016 року № 71 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді водолазного фахівця; зобов'язання головного бухгалтера установи здійснити нарахування невиплачених сум середньомісячного заробітку за вимушений прогул водолазному фахівцю ОСОБА_3 та виплатити всі належні суми відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 серпня 2016 року та в частині зобов'язання водія ОСОБА_2 та водолазного фахівця ОСОБА_3 в термін до 9 грудня 2016 року здійснити передачу/приймання посади, майна і справ водолазного фахівця та надати акти на затвердження; призначення комісії для прийняття посади та затвердження персонального складу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 квітня 2018 року.

Головуюча Судді: