Справа № 216/3750/16-ц
провадження №2/216/228/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Янчук С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком, в обґрунтування вимог зазначила, що вона є співвласником 1/2 частки нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарчими побудовами по вул. Богуна, 9, у м. Кривому Розі. Іншим співвласником є відповідач по справі - ОСОБА_2

Останнім часом між нею та відповідачем склались недоброзичливі відносини, у тому числі через те, що він бажає виселити її доньку з сімєю з ? частини належної частини зазначеного житлового будинку, також не знаходять порозуміння відносно того, хто якими кімнатами користується у житловому будинку.

На підставі чого позивач вимушена звернутися до суду та просити встановити порядок користування житловим будинком «А-1» по вул. Богуна, 9, у м. Кривому Розі, виділивши: ОСОБА_2 житлову кімнату 1-3 площею 14,7 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 7,8 кв.м.; ОСОБА_4 житлову кімнату 1-2 площею 12,7 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м.; кухню 1-1 площею 8,7 кв.м. залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_2

Позивач, повідомлений належним чином про час та дату, у судове засідання не зявився. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що у будинку періодично проживає його син разом з сімєю і користується кімнатами визначеними у позові для відповідача. Від представника відповідача ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 28-29), згідно яких відповідач не заперечує щодо вільного здійснення позивачем свого спільного права спільної часткової власності на ? частину спірного домоволодіння, але вважає, що позивач не мала права передавати у користування свою частку без дозволу відповідача, вважає, що поділ будинку в натурі не можливий, кімнати не ізольовані, будинок не обладнаний двома входами.

Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4, кожному окремо на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 частці належить житловий будинок із господарчими побудовами, який розташований за адресою: вул. Богуна, б. 9 м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за номером запису 18166 в книзі: 77-29 (а.с.32).

Факт того, що ОСОБА_2 є власницею 1/2 частки вказаного житлового будинку зі спорудами підтверджується також рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2008 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40945548 (а.с. 6, 32-33).

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірний будинок розташований в м. Кривому Розі по вул. Богуна, б. 9 Дніпропетровської області, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м, який складається з житлового будинку «А-1», літної кухні «Б», гаражу «В», сарай «Г», сарай «Г», вбиральні «Е», огорожі № 1, водоколонки «І», вимощення «ІІ» (а.с. 8-12).

Відповідно до ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Як встановлено у судовому засіданні між позивачем та відповідачем склались недоброзичливі відносини та сторони не знаходять порозуміння відносно того, хто якими користується кімнатами у житловому будинку.

Доводи представника позивача в частині того, що кімнати фактично і використовувались сторонами по справі до предявлення позову, хоч сторони там і не проживають постійно не спростовуються відповідачем. Встановити порядок користування нерухомим майном добровільно в нотаріальному порядку сторони відмовляються, що не заперечується самим відповідачем.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном, в тому числі і часткою квартири, на власний розсуд.

В розумінні ст. 358 ЦК співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Договір може бути укладений та посвідчений в нотаріальному порядку або ж порядок володіння та користування майном встановлений за рішенням суду.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України).

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 «кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції». У відповідності зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Жодна особа не може бути примусово позбавлена житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки встановити порядок користування нерухомим майном добровільно в нотаріальному порядку сторони не погоджуються, а без встановлення порядку користування житловим будинком суттєво порушуються права та законні інтереси позивача, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 386, 395 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком - задовольнити.

Встановити порядок користування житловим будинком «А-1» по вул. Богуна, 9, у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області виділивши: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, житлову кімнату 1-3 площею 14,7 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 7,8 кв.м.; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 житлову кімнату 1-2 площею 12,7 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м.; кухню 1-1 площею 8,7 кв.м. залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко