Справа № 127/4916/18
Провадження 2/127/850/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря Марценюк А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину розєднано в самостійні провадження.

Позов мотивований тим, що 17.05.2014 року позивач з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Два роки тому позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні стосунки. Відповідач не бажав нести витрати на утримання дитини, котра потребувала негайного лікування, не бажав шукати компромісу у вирішенні побутових сімейних питань, а восени 2015 року взагалі пішов з сімї. З того часу позивач з відповідачем не проживають разом, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, оскільки позивач та відповідач перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що шлюб між нею та позивачем є лише формальним, оскільки їх особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, продовжувати такі шлюбні відносини надалі не бажає.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу.

Судом 02.04.2018 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 145160, виданим 17.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 17.05.2014 року, актовий запис № 861. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2. (а.с. 19)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 20)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, заслухавши пояснення сторін по справі, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 352, 40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 112 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, п. 1 ч. 2 ст. 49, ст.ст. 77-82, 89, 133, 142, 197, 198, 200, ч. 1 та ч. 4 ст. 206, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позовних вимог.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 17.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 861.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище ОСОБА_3.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2.

Суддя: