Справа № 297/1804/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., представника позивача ОСОБА_1 за зустрічним позовом за довіреністю - ОСОБА_2 в режимі відеоконференції, розглянувши цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним,

в с т а н о в и в :

В липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості солідарно в загальному розмірі 166 313,38 доларів США зазначивши, що 10.07.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №11/557К-07, згідно з яким позивач видав відповідачу кредит у сумі 150 000 доларів США під 12,5% річних. Крім того, 02.11.2007 року сторони: ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 уклали другий кредитний договір №06/2144К-07, згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 100 000 доларів США.

У відповідності до пунктів 6.1.1, 6.1.4, 9.1, 9.2 та 10.3 вказаних кредитних договорів позичальник ОСОБА_1 зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені в ньому терміни, достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному розмірі, а також оплатити всі суми пені і штрафів, додатково сплатити пеню за кожен день прострочення платежу, сплатити штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожен випадок, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов даних кредитних договорів.

Після цього, позивач ПАТ «Універсал Банк» підписав з відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зміни до цих кредитних договорів, а саме:

- додаткову угоду №1 від 09.02.2009 року до кредитного договору -1;

- додаткову угоду №1 від 09.02.2009 року до кредитного договору -2;

- додаткову угоду №2 від 09.02.2009 року до кредитного договору -1;

- додаткову угоду №2 від 09.02.2009 року до кредитного договору -2;

- додаткову угоду №1 від 09.02.2009 року до договору іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 1-3081;

- додаткову угоду №3 від 18.11.2010 року до кредитного договору -1;

- додаткову угоду №3 від 18.11.2010 року до кредитного договору -2;

- додаткову угоду №4 від 18.11.2010 року до кредитного договору -2;

- договір від 18.11.2010 року про розірвання договору іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 1-3081;

- договір від 18.11.2010 року про внесення змін до Іпотечного договору від 02.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 2-4037;

- договір іпотеки від 18.11.2010 року посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 3893;

- додаткову угоду №4 від 02.11.2011 року до кредитного договору -1;

- додаткову угоду №5 від 02.11.2011 року до кредитного договору -2;

- договір від 02.11.2011 року про внесення змін до договору іпотеки від 18.11.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 3893;

- додаткову угоду №5 від 21.10.2014 року до кредитного договору -1;

- додаткову угоду №6 від 21.10.2014 року до кредитного договору -1;

- додаткову угоду №6 від 21.10.2014 року до кредитного договору -2;

- додаткову угоду №7 від 21.10.2014 року до кредитного договору -2;

- договір поруки від 21.10.2014 року.

Заборгованість за кредитним договором №11/557К-07 від 10.07.2007 року станом на 08.06.2015 року становить 75 616,31 доларів США, а саме 68 641,79 доларів США заборгованість по сумі кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 16 747,86 доларів США, 6 578,62 доларів США відсотки, 395,90 доларів США підвищені відсотки.

Заборгованість за кредитним договором №06/2144К-07 від 02.11.2007 року станом на 09.06.2015 року становить 90 697,07 доларів США, а саме 81 607,78 доларів США заборгованість по сумі кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 3 439,01 доларів США, 8 960,03 доларів США відсотки, 129,26 доларів США підвищені відсотки.

Тобто, загальна сума заборгованість по даним двом кредитним договорам становить 166 313,38 доларів США (том 1 а.с. 1-5).

В порядку усунення недоліків на виконання ухвали райсуду ПАТ «Універсал Банк» на обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що до вищевказаних двох кредитних договорів додатками є договори поруки від 21.10.2014 року, укладені між Банком та відповідачкою ОСОБА_3, як поручителем. Оскільки позичальник ОСОБА_1 по кредитним договорам зобовязання не виконав, тому йому та поручителю ОСОБА_3, у відповідності до пунктів 1.1, 1.2 і 2.1 договорів поруки, були направлені письмові вимоги щодо погашення заборгованості за кредитами, їх відповідальність є солідарною та заборгованість підлягає з відповідачів солідарному стягненню (том 1 а.с. 211-212).

25 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 було відхилено та ухвала судді Берегівського районного суду від 10.08.2015 року про відкриття провадження у справі залишено без змін (том матеріалів справи а.с. 186-188).

22 грудня 2015 року ухвалою Берегівського райсуду за клопотанням представника відповідачів ОСОБА_5 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Оболонського районного суду м.Києва по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про припинення договору поруки (том 1 а.с. 173-174).

В звязку з набранням законної сили судовим рішенням Оболонського районного суду м.Києва по справі № 756/13338/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про припинення договору поруки 13 березня 2017 року ухвалою судді провадження у справі відновлено (том 1 а.с. 191).

05 травня 2017 року позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ухвалою залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання, однак ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 02.10.2017 року за апеляційною скаргою позивача вказана ухвала скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції (том 1 а.с. 230, том 2 а.с. 27-30).

10.11.2017 року Берегівським районним судом отримана зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, про захист прав споживача та визнання кредитного договору №06/21444К-07 від 02.11.2007 року, укладеного між позичальником ОСОБА_1Б та ВАТ «Універсал Банк» частково недійсним, яка ухвалою суду від 27.11.2017 року обєднана з первісним позовом в одне провадження (том 2 а.с. 38-44, 53).

Зустрічний позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 вважає незаконним, порушенням законодавства надання відповідачем ПАТ «Універсал Банк» кредиту для розрахунків іноземною валютою, тобто з порушенням механізму операції банку з валютними цінностями: Генеральної ліцензії банку, Інструкції про касові операції в банках України та Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України. Позивач вважає, що банк для проведення такої операції надання кредиту в доларах США мав отримати індивідуальну ліцензію НБУ. Крім того, валютний рахунок по кредитному договору № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року не відкривався, право власності на 100 000 доларів США до нього не перейшло, заявки на конвертацію не подавав, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості не подавалась. В порушення вимог ст.19 ч.6 Закону України «Про захист прав споживачів» банк вчинив правочин з використанням нечесної підприємницької практики, а саме уклав із позивачем ОСОБА_1 заздалегідь для нього незаконний кредитний договір в іноземній валюті та створенням в нього, при цьому, ілюзії, що договір укладений в гривнях.

В звязку з наведеним, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить визнати дії відповідача ПАТ «Універсал Банк» протиправними щодо надання кредиту ОСОБА_1 як резиденту України в іноземної валюті для розрахунку цією валютою з іншими резидентами України на території України, визнати бездіяльність відповідача щодо здійснення контролю за цільовим використанням кредитних коштів та визнати кредитний договір № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року недійсним.

В запереченні на зустрічну позовну заяву представник ПАТ «Універсал Банк» просив відмовити у ньому у звязку із спливом строку позовної давності, зазначив, що кредитний договір № 06/21444К-07 був укладений 02.11.2007 року та погашення заборгованості проводилось до листопада 2014 року (7 років), тому згідно до ст.261 ЦК України оспорювання його могло бути до 02.11.2010 року, а не через 11 років. Представник ОСОБА_1 звертався до Оболонського районного суду м.Києва з ідентичною позовною заявою, однак 21.06.2016 року ухвалою цього суду дана позовна заява була залишена без розгляду. Крім того, на умовах реструктуризації після укладення кредитного договору, який просить визнати недійсним позивач, із ним було укладено декілька додаткових угод остання додаткова угода №6 від 21.10.2014 року до кредитного договору № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року, згідно якої підтверджується факт надання та отримання кредиту, визнання заборгованості (том 2 а.с. 86-87).

У відповіді на заперечення представник ОСОБА_2 не погодився із мотивом пропуску строку позовної давності, оскільки вважав, що із зверненням ПАТ «Універсал Банк» у липня 2015 року із позовом до суду строк позовної давності перервався, та із дня предявлення позову починає свій перебіг новий строк позовної давності. При цьому, залишення позовної заяви Оболонським районним судом м.Києва про захист прав споживачів та визнання договору недійсним без розгляду відповідно до процесуального законодавства не забороняє подати таку ж заяву повторно (том 2 а.с. 184-185).

Ухвалами суду від 05.01.2018 року та від 13.02.2018 року заява представника позивача ОСОБА_1 за зустрічним позовом за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення доказів в порядку п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України по цивільній справі було повернуто ОСОБА_2, а у заяві про призначення судово-економічної експертизи у порядку ст.222 ЦПК України - відмовлено (том 2 а.с. 70-71, 98-99).

Ухвалою, прийнятою в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, та занесеною до протоколу судового засідання в порядку ст.222 ЦПК України відмовлено у задоволені клопотання представника ОСОБА_2 про повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження (том 2 а.с. 168-169).

Ухвалами райсуду від 13.02.2018 року та від 27.03.2018 року провадження було зупинено, а справа передана в канцелярію суду для визначення в порядку, передбаченому вимогами ЦПК України, іншого судді для розгляду заяви представника ОСОБА_2 про відвід головуючому по справі судді Гал Л.Л. (том 2 а.с. 103-104, 170-172).

В заявлених відводах ухвалами від 28.02.2018 року та від 28.03.2018 року відмовлено та 06.04.2018 року ухвалою судді Берегівського районного суду відновлено провадження у справі та призначено її до розгляду (том 2 а.с. 144-145, 176-177, 181).

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 16.04.2018 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Приморського районного суду м.Одеси (том 2 а.с. 199-200).

25.04.2018 року ухвалою суду у відповідності до ч. 3 ст.44 ЦПК України клопотання представника позивача ОСОБА_1 за зустрічним позовом за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення доказів та про призначення судово-економічної експертизи, подані повторно, які вже були вирішені судом, були визнані зловживанням процесуальними правами та залишені без розгляду (том 2 а.с. 208-209).

Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не зявився, згідно поданих заяв просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (том 2 а.с. 57, 202).

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3, повідомлені про судове засідання, на розгляд справи не зявились, (том 2 а.с. 206).

Представник відповідачів за первісним позовом за довіреністю ОСОБА_2, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив у первісному позові відмовити, посилаючись на подане заперечення, а зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом у справі встановлено, що 10.07.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №11/557К-07, згідно з яким позивач видав відповідачу кредит у сумі 150 000 доларів США під 12,5% річних (том 1 а.с. 20-25).

Крім того, 02.11.2007 року сторони: ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 уклали другий кредитний договір №06/2144К-07, згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 100 000 доларів США (том 1 а.с. 48-55).

У відповідності до пунктів 6.1.1, 6.1.4, 9.1, 9.2 та 10.3 вказаних кредитних договорів позичальник ОСОБА_1 зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені в ньому терміни, достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному розмірі, а також оплатити всі суми пені і штрафів, додатково сплатити пеню за кожен день прострочення платежу, сплатити штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожен випадок, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов даних кредитних договорів.

Після цього, позивач ПАТ «Універсал Банк» підписав з відповідачем ОСОБА_1 зміни до цих кредитних договорів, а саме до кредитного договору №11/557К-07 від 10.07.2007 року:

- додаткову угоду №1 від 09.02.2009 року до кредитного договору -1 (том 1 а.с. 26-27);

- додаткову угоду №2 від 09.02.2009 року до кредитного договору -1 (том 1 а.с. 28-29);

- додаткову угоду №3 від 18.11.2010 року до кредитного договору -1 (том 1 а.с. 30-32);

- додаткову угоду №4 від 02.11.2011 року до кредитного договору -1 (том 1 а.с. 33-34);

- додаткову угоду №5 від 21.10.2014 року до кредитного договору -1 (том 1 а.с. 35-38);

- додаткову угоду №6 від 21.10.2014 року до кредитного договору -1 (том 1 а.с. 39);

- договір іпотеки від 09.07.2007 року та додаткову угоду №1 від 09.02.2009 року до договору іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 1-3081 (том 1 а.с. 40-41, 42);

- договір від 18.11.2010 року про розірвання договору іпотеки від 10.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 1-3081 (том 1 а.с. 43).

В забезпечення вказаного кредитного договору №11/557К-07 від 10.07.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 21.10.2014 року (том 1 а.с. 44-47).

До другого кредитного договору №06/2144К-07 від 02.11.2007 року сторони: ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 уклали та підписали наступні зміни:

- додаткову угоду №1 від 09.02.2009 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 56-61);

- додаткову угоду №2 від 09.02.2009 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 62-64);

- додаткову угоду №3 від 18.11.2010 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 65-71);

- додаткову угоду №4 від 18.11.2010 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 72-73);

- додаткову угоду №5 від 02.11.2011 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 74-77);

- додаткову угоду №6 від 21.10.2014 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 78-85);

- додаткову угоду №7 від 21.10.2014 року до кредитного договору -2 (том 1 а.с. 86-87);

- іпотечний договір від 02.11.2007 року та договір від 18.11.2010 року про внесення змін до Іпотечного договору від 02.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 2-4037 (том 1 а.с. 88-90, 91-92);

- договір іпотеки від 18.11.2010 року посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 3893 (том 1 а.с. 101-104);

- договір від 02.11.2011 року про внесення змін до договору іпотеки від 18.11.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром № 3893 (том 1 а.с. 105-106).

В забезпечення вказаного кредитного договору №06/2144К-07 від 02.11.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 21.10.2014 року (том 1 а.с. 93-100).

При вирішення первісного позову підлягають застосуванню наступні норми права, на які послався позивач.

Частина 1 ст.526 ЦК України згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.623 та ч.1 ст.624 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Так, згідно до ч.1 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до частин 1 і 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором №11/557К-07 від 10.07.2007 року станом на 08.06.2015 року становить 75 616,31 доларів США, а саме 68 641,79 доларів США заборгованість по сумі кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 16 747,86 доларів США, 6 578,62 доларів США відсотки, 395,90 доларів США підвищені відсотки (том 1 а.с. 127-131).

Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором №06/2144К-07 від 02.11.2007 року станом на 09.06.2015 року становить 90 697,07 доларів США, а саме 81 607,78 доларів США заборгованість по сумі кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 3 439,01 доларів США, 8 960,03 доларів США відсотки, 129,26 доларів США підвищені відсотки (том 1 а.с. 132-135).

Отже, загальна сума заборгованість по даним двом кредитним договорам становить 166 313,38 доларів США.

Відповідачами та їх представником на спростування первісних позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відзиву або заперечення не поступило.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до частин 1 і 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Єдиним письмовим запереченням частини вимог первісного позову ПАТ «Універсал Банк» з боку представника ОСОБА_2 можна рахувати зустрічну позовну заяву в інтересах ОСОБА_1, де він просить визнати дії відповідача ПАТ «Універсал Банк» протиправними щодо надання кредиту ОСОБА_1 як резиденту України в іноземної валюті для розрахунку цією валютою з іншими резидентами України на території України, визнати бездіяльність відповідача щодо здійснення контролю за цільовим використанням кредитних коштів та визнати кредитний договір № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року недійсним.

При цьому, заборгованість по першому кредитному договору №11/557К-07 від 10.07.2007 року взагалі відповідачами та представником ніякими аргументами не заперечується.

Щодо посилання представником ОСОБА_2 у зустрічному позові на порушенням механізму операції банку з валютними цінностями: Генеральної ліцензії банку, Інструкції про касові операції в банках України та Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, оскільки банк для проведення такої операції надання кредиту в доларах США мав отримати індивідуальну ліцензію НБУ. Крім того, валютний рахунок по кредитному договору № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року не відкривався, право власності на 100 000 доларів США до нього не перейшло, заявки на конвертацію не подавав, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості не подавалась, а також, що в порушення вимог ст.19 ч.6 Закону України «Про захист прав споживачів» банк вчинив правочин з використанням нечесної підприємницької практики, а саме уклав із позивачем ОСОБА_1 заздалегідь для нього незаконний кредитний договір і іноземний валюті та створенням в нього, при цьому, ілюзії, що договір укладений в гривні, суд вважає їх необґрунтованим та нічим не мотивованим.

Так, згідно банківської ліцензії №92 та дозволу №92-1 та додатку до нього у переліку операцій, які має право здійснювати, в той час, ВАТ «Універсал Банк» крім іншого, ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України (том 1 а.с. 140-142).

Пунктами 4.2 кредитному договору №11/557К-07 від 10.07.2007 року та кредитному договору № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року передбачено, що для видачі кредиту Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок та рахунок для нарахування та сплати процентів. Кредит надається Позичальнику в готівковій форми (том 1 а.с. 20, 49).

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Ніяких конкретних порушень правильності нарахування та розподілу щомісячних платежів по заборгованості за кредитними договорами представником ОСОБА_2 не наведено.

В самому зустрічному позову представник ОСОБА_2 визнає, що відповідач ОСОБА_1 все ж отримав іноземну валюту «як засіб обміну на гривню» (том 2 а.с. 42 зворотна сторінка).

Факт укладення декількох додаткових угод відповідачем ОСОБА_1 остання додаткова угода №6 від 21.10.2014 року до кредитного договору № 06/21444К-07 від 02.11.2007 року також доводить обставини надання та отримання ним двох кредитів, визнання та погашення заборгованості до листопада 2014 року.

Із цього слід зробити висновок, що первісний позов слід задовольнити, а зустрічний позов належними доказами недоведений та в його задоволені слід повністю відмовити.

Крім того, посилання представника ПАТ «Універсал Банк» на застосування спливу строку позовної давності до вимог по зустрічному позову про визнання кредитного договору № 06/21444К-07, укладеного 02.11.2007 року, недійсним згідно до ст.261 ЦК України є обґрунтованим.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У звязку із цим, доводи представника ОСОБА_1 у відповіді на заперечення про те, що із зверненням ПАТ «Універсал Банк» у липня 2015 року із позовом до суду строк позовної давності перервався, та із дня предявлення позову починає свій перебіг новий строк позовної давності є хибним, як і посилання на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.06.2017 року у справі № 6-298цс17, та є неприйнятним з огляду на вищезгадані норми закону.

Так, для відповідача ОСОБА_1 строк позовної давності почався з часу укладення спірного кредитного договору з 02.11.2007 року та сплив 02.11.2010 року.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 554, 623, 624, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

р і ш и в :

Первісний позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та з ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19, , заборгованість в розмірі 166 313 (сто шістдесят шість тисяч триста тринадцять) доларів 38 центів США, з яких 75 616 (сімдесят пять тисяч шістсот шістнадцять) доларів 31 центів США заборгованість за кредитним договором № 11/557К-07 від 10.07.2007 року, 90 697 (девяносто тисяч шістсот девяносто сім) доларів 07 центів США заборгованість за кредитним договором № 06/2144К-07 від 02.11.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1 та з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір по 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень з кожного.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним - відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6.