Справа № 639/593/18
Провадження № 2/639/814/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання - Макушенко Т. В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу № 639/593/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 30.10.2003 відділом реєстрації шлюбів по місту Іркутську управління РАЦС Іркутської області, актовий запис № 2698.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що від шлюбу сторони мають трьох дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Протягом останніх двох років подружжя не може знайти взагалі спільної мови, відповідач не приймає участі у вихованні та догляді за їх спільними дітьми, абстрагувалася від позивача та повністю живе лише власним життям.

Склалася ситуація, як зазначає позивач, що хоча сторони і проживають в одному будинку, але протягом останніх півтора років не ведуть ні спільного господарства, не мають ні спільних прав, ні обов'язків, шлюб існує лише формально. Спільне життя з відповідачем не склалося оскільки протягом останнього часу подружнього життя сторони живуть як чужі люди, немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки, що і призвели до фактичного припинення шлюбних відносин майже півтора року тому.

ОСОБА_4 вказує, що на примирення не згоден , оскільки наміру зберігати шлюб в нього більше немає, шлюб існує лише формально, відсутність взаємності щодо зацікавленості у спільному майбутньому подружжя, в свою чергу, призвело лише до втрати почуття любові, поваги, довіри та бажання взагалі налагоджувати стосунки з відповідачем.

Позивач намагався врятувати шлюб і вживав усі можливі для цього засоби та внутрішні сили. Однак, це виявилося марним.

ОСОБА_4 зазначає, що в результаті розмов з відповідачем він дійшов висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх спільних дітей.

Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дітей наразі немає.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що можливо зберегти родину.

Суд, вислухавши позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення відповідача, дійшов наступних висновків.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо.

Вислухавши сторони, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Ні відповідачем, ані представником відповідача не надано суду жодних доказів щодо можливості та необхідності зберегти шлюб.

Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виходячи з викладеного вище, суд вважав за недоцільне надавати сторонам строк на примирення та прийшов до висновку про наявність підстав щодо розірвання шлюбу між сторонами.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 30.10.2003 Відділом реєстрації шлюбів по м. Іркутськ управління ЗАЦС Іркутської області, вбачається, що при одружені відповідач змінила дівоче прізвище «ОСОБА_2» на прізвище чоловіка «ОСОБА_2» (а.с. 6). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище відповідача - «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76-81, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. 51 Конституції України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 жовтня 2003 року Відділом реєстрації шлюбів по м. Іркутськ управління ЗАЦС Іркутської області, актовий запис № 2698.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачеві шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 24.04.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк