АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року суд апеляційної інстанції у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Музичко С.Г.
при секретаріПотапьонок К.В.
учасники справи:

представник позивача ХрановськийВ.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами, з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог, про стягнення заборгованості із ОСОБА_6 за Кредитним договором № СМ-SME003/162/2007 від 30.05.2007 року у розмірі 664 475, 03 євро. /т. 3, а.с. 36-37/

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість в розмірі 664 275,03 євро, що становить 20 864 878, 7 грн., та судові витрати у розмірі 3 220 грн. /т. 3, а.с. 59-62/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

№ справи 2-3685/12
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1997/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що при обґрунтуванні розміру заборгованості за кредитним договором враховано висновки експерта та факт сплати відповідачем заборгованості, однак не враховано заперечення відповідача щодо невідповідності висновків експертизи обставинам справи, оскільки звірка розрахунків між сторонами не була проведена. Вказував на те, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості сума отриманого кредиту становить 1 137 119, 61 євро, разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 кредитного договору в редакції від 30.05.2007 року розмір кредиту 1 100 000, 00 євро, що був отриманий відповідачем окремими траншами у період з 04.06.2007 р. по 10.04.2008 р., таким чином, сума отриманого кредиту, яка зазначена в розрахунку заборгованості, відрізняється від суми кредиту за кредитним договором на 37 119,61 євро. Крім того, відповідно до розрахунку, який було додано позивачем до заяви про уточнення розміру позовних вимог від 19.07.2017 р., розмір погашеного кредиту складає 472 664, 58 євро, як вбачається з оскаржуваного рішення під час визначення заборгованості за кредитом суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було здійснено погашення заборгованості у розмірі 422 093, 68 євро та 200, 00 євро, що на думку апелянта, є ще одним підтвердженням того, що рішення суду першої інстанції було прийняте без належного з'ясування обставин справи, а саме правильного встановлення розміру заборгованості. Також зауважив щодо порушення судом норм процесуального права при прийнятті від позивача заяви про уточнення розміру позовних вимог без доплати судового збору, а також з огляду на відмову у задоволенні клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення справи за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник ПАТ «ОТП Банк» Храновський В.М., згідно відзиву на апеляційну скаргу, просив рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказав, що відповідно до п. 1.1. Кредитного договору № СМ-SME003/162/2007 від 30.05.2007 року АТ «ОТП Банк» на підставі кредитних заявок ОСОБА_6 надав йому грошові кошти у загальному розмірі 1 100 000,00 євро. Крім того, в рамках Додаткової угоди № 1 від 13.05.2008 року до Кредитного договору № СМ-SME003/162/2007 від 30.05.2007 року на підставі кредитних заявок ОСОБА_6 йому було надано грошові кошти у розмірі 400 000 євро, які у подальшому погашено позичальником в повному обсязі траншем на 400 000, 00 євро. Також на підставі Додаткового договору № 6 від 10.11.2009 року та Додаткового договору № 7 від 06.01.2010 року на реструктуризацію заборгованості по траншу-1 /1 100 000 євро/ ОСОБА_6 було додатково надано грошові кошти у розмірі 37 119, 61 євро, з огляду на, що загальна заборгованість, становить 1 137 119, 61 євро. Таким чином, зауважив щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги в частині недоведеності розрахунку заборгованості, оскільки сума заборгованості у розмірі 664 275,03 євро - це сума різниці між загальним розміром заборгованості за Кредитним договором /транш-1/ та сумою грошових коштів сплачених на її погашення 26.01.2016 року та 24.03.2016 року /230 129, 39 євро + 191 964, 29 євро + 200 євро/. Крім того, просив врахувати, що, пред'являючи до Печерського районного суду м. Києва позов до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, позивачем було сплачено максимальну ставку судового збору, відтак підстави для його доплати при уточненні позовних вимог були відсутні. Крім того, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, згідно правової позиції Верховного Суду України у справі у справі № 73цс13 від 04.09.2013 року, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством«ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено Кредитний договір № СМ-SМЕ 003/162/2007. /т.1, а.с. 11-21/

Відповідно до п. 2 вказаного Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 1 100 000,00 євро.

Згідно до п.1.5.1 ст. 1.5. вказаного Кредитного договору, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів /Додаток № 1 до цього Договору/, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок.

Відповідно до п. 1.5.1.1. вказаного Кредитного договору, нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту та сплати процентів.

У відповідності до умов Кредитногодоговору на підставі заявок ОСОБА_6, а саме:

Кредитної заявки № 1 від 30.05.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 94/;

Кредитної заявки № 2 від 13.06.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 93/;

Кредитної заявки № 3 від 26.06.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 92/;

Кредитної заявки № 4 від 13.07.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 91/;

Кредитної заявки № 5 від 01.08.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 90/;

Кредитної заявки № 6 від 16.08.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 89/;

Кредитної заявки № 7 від 03.09.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 88/;

Кредитної заявки № 8 від 14.09.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 87/;

Кредитної заявки № 9 від 01.10.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 86/;

Кредитної заявки № 10 від 22.11.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 85/;

Кредитної заявки № 11 від 22.11.2007 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 84/;

Кредитної заявки № 12 від 11.12.2007 року на суму 66 200 євро /т.1, а.с. 83/;

Кредитної заявки № 13 від 28.01.2008 року на суму 10 000 євро /т.1, а.с. 82/;

Кредитної заявки № 14 від 20.02.2008 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 81/;

Кредитної заявки № 14 від 04.03.2008 року на суму 70 000 євро /т.1, а.с. 80/;

Кредитної заявки №16 від 17.03.2008 року на суму 50 000 євро /т.1, а.с. 79/;

Кредитної заявки № 16 від 09.04.2008 року на суму 63 800 євро. /т.1, а.с. 78/,

АТ «ОТП Банк» було надано ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 1100000 євро.

Також встановлено, що 13.05.2008 року між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року. /т.1, а.с. 22-24/

Відповідно до п. ІІ Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору, п.2 частини № 1 Кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 1 500 000 євро, розмір траншів: 1-ий Транш 1 100 000,00 євро, 2-ий Транш 400 000,00 євро/ траншами, кожний в сумі не менше 50 000,00 євро/», що свідчить про збільшення суми кредиту наданого ОСОБА_6 на 400 000 євро.

У відповідності до умов Додаткової угоди № 1 до Кредитного договоруна підставі заявок ОСОБА_6, а саме:

Кредитної заявки № 1 від 13.05.2008 року на суму 50 000 євро /т. 1, а.с. 71/;

Кредитної заявки № 18 від 27.05.2008 року на суму 50 000 євро /т. 1, а.с. 72/;

Кредитної заявки № 20 від 10.06.2008 року на суму 100 000 євро /т. 1, а.с. 73/;

Кредитної заявки № 22 від 22.07.2008 року на суму 50 000 євро /т. 1, а.с. 74/;

Кредитної заявки б/н від 12.08.2008 року на суму 100 000 євро /т. 1, а.с. 75/;

Кредитної заявки № 23 від 10.11.2009 року на суму 40659, 23 євро /т. 1, а.с. 76/;

Кредитної заявки № 24 від 06.01.2010 року на суму 10294, 47 євро /т. 1, а.с. 77/,

АТ «ОТП Банк» було надано ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 400 000 євро.

03.10.2008 року було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (жовтень, листопад 2008 по 7500 євро) /т. 1, а.с. 25/.

04.02.2009 року було укладено Додатковий договір №3 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів /т.1, а.с. 26-28/.

08.04.2009 року було укладено Додатковий договір №4 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (квітень 2009 року - 37 577 євро, травень 2009 року - 10 267 евро, червень 2009 року - 12 242 євро) /т.1, а.с. 29-31/.

13.08.2009 року було укладено Додатковий договір №5 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів, строку погашення 2-го траншу 13.11.2009 р. /т.1, а.с. 32-34/

10.11.2009 року було укладено Додатковий договір №6 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (реструктуризація), продовження строку погашення 2-го траншу 10.01.2010 року. /т.1, а.с. 35-38/

Крім того, згідно п. 2.2.2. Додатковогодоговору№6 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року сторони домовились провести реструктуризацію частини Боргових зобов'язань, а саме надання Позичальнику Траншу в розмірі29 586, 04 євро з метою погашення нарахованих процентів в рамках 1-го Траншу.

06.01.2010 року було укладено Додатковий договір №7 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (реструктуризація), продовження строку погашення 2-го траншу 10.05.2010 року. /т.1, а.с. 39-43/

Крім того, згідно п. 2.2. Додатковогодоговору№7до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року сторони домовились провести реструктуризацію частини Боргових зобов'язань шляхом надання Позичальнику Траншу в сумі 10 294, 47 євро з метою погашення нарахованих процентів.

29.03.2010 року було укладено Додатковий договір №8 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (реструктуризація), продовження строку погашення 2-го траншу 10.07.2010 року. /т.1, а.с. 44-47/

12.07.2010 року було укладено Додатковий договір №9 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (реструктуризація), продовження строку погашення 2-го траншу 10.08.2010 року. /т. 1, а.с. 48-51/

10.08.2010 року було укладено Додатковий договір №10 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (реструктуризація), продовження строку погашення 2-го траншу 10.11.2010 року. /т.1, а.с. 52-55/

09.11.2010 року було укладено Додатковий договір №9 до кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо реструктуризації (сплата протягом пільгового періоду (до 12.04.11 року) платежів в розмірі 4 300 євро), оформлення та поділ земельної ділянки до 31.12.2010 р., передача в строк до 12.04.11 року в іпотеку Банку одного з домоволодінь. /т.1, а.с. 56-59/

11.01.2011 року було укладено Додатковий договір № 12 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо продовження терміну оформлення у власність 4-х земельних ділянок до 31.03.2011 року. /т.1, а.с. 60/

15.06.2011 року було укладено Додатковий договір № 13 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів (реструктуризація), продовження строку дії кредиту до 30.05.2016 р., зміни предмету застави. /т.1 а.с. 61-65/

14.11.2011 року було укладено Додатковий договір № 14 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року щодо зміни графіку платежів. /т.1, а.с. 66-70/

Також судом встановлено, що у відповідності до п. 2.1.4.1. Додаткового договору № 14 від 14.11.2011 рокудо Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 сторони домовились, що у випадку невиконання Позичальником Боргових зобов'язань понад 92 календарних дні чи невиконання Позичальником або Третіми особами інших умов Кредитного договору, Документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов договорів /правочинів/ укладених між Банком та Позичальником, та/чи між Банком та Третіми особами, що існували на момент укладання Кредитного договору чи цього Додаткового договору, чи таких, що будуть укладені в майбутньому, понад 30 календарних днів, та/або у випадку пред'явлення будь-яких позовів відносно Предмету іпотеки на суму /ціну/, що складає більш ніж 10% від ринкової вартості Предмета іпотеки, та/або у випадку пред'явлення будь-яких позовів відносно Позичальника на суму /ціну/, що складає більш ніж 10% від Розміру Кредиту, та/ або у випадку пред'явлення Позичальником та/або Третіми особами, будь-яких позовів до Банку на суму /ціну/, що складає більш ніж 10% від розміру Кредиту, що Позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов Кредитного договору в зв'язку з чим Позичальник зобов'язаний погасити Боргові зобов'язання в повному розмірі та строки відповідно до п.п. 2.1.4.2. цього Додаткового договору.

Так, згідно зп. 2.1.4.2. вказаного Додаткового договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальникомта/або Поручителем, та/або Майновим поручителемсвоїх Боргових та/чи інших зобов'язань за Кредитним договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або умов Документів забезпечення.При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає з дати отримання Позичальником, відповідної письмової Вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 60 календарних днів з Дати отримання Вимоги.

22.08.2012 року на адресу ОСОБА_6, зазначену уКредитному договорі, направлено досудову вимогу вих. № 22-2-2/201316 від 16.08.2012 року про погашення заборгованості за Кредитним договором № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року у розмірі 1 213 231, 56 євро та 4 075 647, 34 грн., з яких 1 086 568, 71 євро - залишок заборгованості за кредитом, 126 662, 85 євро - сума несплачених відсотків за користування кредитом, 4 075 647, 34 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язань, протягом 60 календарних днів з Дати отримання Вимоги. /т.1, а.с. 97-98/

Станом на 24.10.2012 року, на виконання досудової вимоги № 22-2-2/201316, ОСОБА_6 в повному обсязі не було сплачено заборгованість за Кредитним договором № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вірно керувався ч.1 ст. 526 ЦК України про те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 629 ЦК України про те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; ч. 1 ст. 1054 ЦК України про те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.1, 2 ст. 533 ЦК України про те, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Встановивши, що відповідач належним чином зобов'язань заКредитним договором № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року, зі змінами та доповненнями, не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість у розмірі 664 475, 03 євро, вірність обрахунку якої підтверджено Висновком експертів за результатами проведення судової економічної експертизи № 164/165/14-45 від 19.05.2014 року /т. 2, а.с. 81-90/ та Висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи № 13426/14-45 від 16.04.2015 року /т. 2, а.с. 66-76/, за вирахуванням часткового погашення ОСОБА_6 заборгованості за кредитом у розмірі 422 099, 68 євро, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо неузгодженості розміру заборгованості за Кредитним договором, внаслідок його безпідставного збільшення ПАТ «ОТП Банк» на суму 37 119, 61 євро, колегією суддів не можуть бути прийняті як такі, що повністю спростовуються наявними матеріалами справи, а саме п. 2.2.2. Додаткового договору№6 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року та п. 2.2. Додаткового договору №7 до Кредитного договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року, укладених між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6, згідно яких транші у розмірі 29 586, 04 євро та у розмір 10 294, 47 євро, на загальну суму 37 119, 61 євро, було надано ОСОБА_6 в порядку проведення реструктуризації частини Боргових зобов'язань з метою погашення нарахованих процентів.

При цьому посилання апелянта на непроведення судом звірки взаєморозрахунків між сторонами, як на підставу неналежного підтвердження розміру заборгованості, колегією суддів оцінюються критично, оскільки розмір заборгованості ОСОБА_6 за Кредитним договору № СМ-SМЕ 003/162/2007 від 30.05.2007 року було підтверджено наданими суду доказами, а в тому числі і висновками судових експертиз, які було призначено за заявами ОСОБА_6

При цьому зменшення позивачем в ході розгляду справи /у відповідності до ч. 2 ст. 31 ЦПК України/ розміру позовних вимог на 440 793, 63 євро в частині залишення без розгляду вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам, є правом позивача та не може свідчити про недоведеність розміру заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо допущених судом порушень норм процесуального права внаслідок необґрунтованого прийняття до розгляду уточнення позовних вимог, за подання яких не сплачено судовий збір, колегією суддів також не можуть бути прийняті, оскільки судовий збір справляється за пред'явлення до суду позову, за ставками на дату такого пред'явлення, та у подальшому підлягає доплаті лише у разі збільшення заявлених вимог в межах максимальної ставки судового збору. Разом з тим, позивачем не лише не збільшувалися заявлені вимоги, а й було сплачено судовий збір за максимальною ставкою для вимог майнового характеру станом на 2012 рік.

Посилання апелянта на те, що за наслідком постановлення оскаржуваного рішення може бути подвійне стягнення заборгованості, оскільки Обухівським районним судом розглядається справа про звернення стягнення на предмет іпотеки, з огляду на, що суд першої інстанції необґрунтовано не вирішив питання про зупинення провадження про справі, також критично оцінюються колегією суддів, оскільки, як вірно зазначено представником позивача у відзиві на апеляційну скаргу, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України справі № 73цс13 від 04.09.2013 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: