Справа №337/2326/17
Провадження № № 2-о/337/2/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Куліш Л.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт того, що ОСОБА_2, який помер 22.03.2017 року є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяву обґрунтовує тим, що у свідоцтві про народження сина в графі мати зазначено ОСОБА_1, а в графі батько ОСОБА_4, однак з дня народження дитини вони проживали однією родиною з ОСОБА_2 та він визнавав себе його батьком, займався його вихованням. 27.03.1917 року ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилась спадщина, але оформити свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_2 не записаний батьком сина, тому просила встановити факт батьківства.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву. Суду пояснила, що з ОСОБА_2 вона прожила більше 15 років, мешкали весь час разом, ОСОБА_2 визнавав себе батьком сина, займався його вихованням та утримував.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії 1-ЖС № 161908, ОСОБА_3 народився 10.08.2004 року, його матірю записана ОСОБА_1, батьком ОСОБА_4 ( а.с.8).

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 склалися фактичні шлюбні відносини, вони стали проживати разом, вести спільне господарство більше 15 років.

Під час фактичних шлюбних відносин 10.08.2004 року у них народився син ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про народження ( а.с.8).

Оскільки на час народження дитини шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не було зареєстровано, в свідоцтві про народження дитини в графі мати зазначено ОСОБА_1, а в графі батько ОСОБА_4.

27.03.2017 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, видана Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2180 (а.с.10).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що померлий ОСОБА_2 був його другом, він добре знає його сімю- дружину ОСОБА_1 та сина ОСОБА_6. Вони проживали усі разом, як сімя, але з ОСОБА_1 він не перебував у зареєстрованому шлюбі. Сина ОСОБА_2 завжди визнавав, виховував. Похованням ОСОБА_2 займалася його дружина ОСОБА_1

Згідно з вимогами статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності з п.3 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно до ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 27.03.2017 року батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. 293, 294, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про становлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2), який помер 27.03.2017 року є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено судом 10.04.2018 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик