Справа №2-5546/2008 24.04.2018
Провадження №22-ц/784/650/18
Провадження 22-ц/784/650/18 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва постановлену 07 березня 2017 року суддею цього ж суду Тихоновою Н.С., у справі № 2-5546/2008, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчих провадженнях у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсан - Миколаїв», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник зазначав, що у Інгульському відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва ТУЮ в Миколаївській області перебувають виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ТОВ «Айсан - Миколаїв», ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором.

27 жовтня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором від 13 грудня 2007 року, укладеним з ТОВ «Айсан - Миколаїв» Публічному акціонерному товариству «Вектор Банк», яке цього ж дня відступило це право заявнику. Враховуючи викладене, заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 49084900 з виконання виконавчого листа у справі № 2-5546/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айсан - Миколаїв» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 158 028 грн. 96 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, судового збору у розмірі 1 700 грн., а також 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі № 2-5546/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 158 028 грн. 96 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, судового збору у розмірі 1 700 грн., а також 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність, а провадження у справі закрити.

Зокрема, ОСОБА_2 стверджував, що висновок суду про наявність правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні суперечить законодавству, що регулює вирішення питань, пов'язаних із зверненням судового рішення до виконання.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу лише в частині вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа про стягнення на користь Банку з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, оскільки ТОВ «Айсан - Миколаїв» судове рішення не оскаржує, а особа, яка подала апеляційну скаргу таким правом відповідно до процесуального закону не наділена.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи заяву та замінюючи сторону виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «ФК «Довіра та Гарантія» є кінцевим правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і йому відступлені права вимоги за договором забезпечення, укладеним між Банком та ОСОБА_2, тому такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2008 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан - Миколаїв», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Постановлено стягнути з ТОВ «Айсан - Миколаїв», ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Банку 158 028 грн. 96 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року.

Також стягнуто з ТОВ «Айсан - Миколаїв», ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Банку судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Ленінським районним судом м. Миколаєва цивільну справу № 2-5546/2008 знищено.

Оригінал судового рішення від 08 грудня 2008 року зберігається в архіві Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2017 року за ініціативою суду частково відновлено втрачене провадження у даній цивільній справі.

Судом встановлено, що 15 січня 2009 року на виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2008 року видано виконавчі листи №2-5546, які пред'явлено стягувачем до виконання.

21 жовтня 2015 року державним виконавцем Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 49084648 та № 49084900 за виконавчим листом № 2-5546 від 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 та ТОВ «Айсан - Миколаїв» на користь Банку заборгованості в розмірі 158 028 грн. 96 коп.

В подальшому виконавче провадження відносно ОСОБА_2 було завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу з підстав, передбачених п.7 ч. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

27 жовтня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/7-4111, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передало новому кредитору ПАТ «Вектор Банк» право грошової вимоги за кредитним договором від 13 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Айсан - Миколаїв».

В цей же день, 27 жовтня 2016 року ПАТ «Вектор Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/7-4111/1 передало ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги до ТОВ «Айсан - Миколаїв» за кредитним договором від 13 грудня 2007 року.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором відбулося після ухвалення судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, заявник указував на те, що згідно з умовами договору відступлення права вимоги № 114/7-41111/1 від 27 жовтня 2016 року, ПАТ «Вектор Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги за договором забезпечення від 25 червня 2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України (чинного на час постановлення судом оскаржуваної ухвали), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні роз'яснення містяться й у ст. 442 ЦПК України, який є чинним на час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв'язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

За правилом частини другої статті 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Скориставшись правом на врегулювання відносин у договорі, ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на власний розсуд визначили момент виникнення у останнього права вимоги.

Так, в пункті п. 2.1 умов вказаного Договору визначено, що новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаний у реєстрі боржників.

Перелік Кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості , зазначені в Додатку № 1 до Договору, що є його невід'ємною частиною.

Пунктами 2.9; 2.9.1; 2.9.2 умов Договору передбачено, що у зв'язку з відступленням прав вимоги, при умові повного виконання новим кредитором обов'язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги у порядку, передбаченому п.3.2 цього договору, первісний кредитор зобов'язується здійснити відступлення прав за Договорами застави, для чого укласти відповідні Договори з новим кредитором в нотаріальній формі на протязі п'яти робочих днів з дати відступлення прав вимоги.

У разі, якщо новим кредитором буде виявлено Договори забезпечення, право вимоги за якими не було відступлене на підставі Договору, вказаного в п.2.9; 2.9.1 цього договору, сторони укладають договір про відступлення прав за договорами застави за формою, передбаченою додатком № 8 до договору на протязі п'яти робочих днів з дати виявлення такого договору забезпечення (а.с.131).

У матеріалах справи наявний акт приймання - передачі документації за договором відступлення права вимоги № 114/7-4111/1 від 27 жовтня 2016 року, який є Додатком № 4 до цього договору, а також витяг з реєстру боржників, який є додатком № 2 до вказаного договору, у яких зазначено, що ПАТ «Вектор Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги лише за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Айсан - Миколаїв» (а.с.133,134).

Статтею 60 ЦПК України ( у редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічні положення закону містяться й у ст. 81 ЦПК України, в редакції, чинній на час перегляду справи в апеляційному порядку.

Отже, тягар доведення обставин у цьому провадженні покладається на заінтересовану особу, яка саме й звернулася із згаданими вимогами до суду.

Водночас, заявником не надано будь - яких доказів про те, що до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за договором забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, у ній також відсутні докази на підтвердження виконання умов пунктів 2.9; 2.9.1; 2.9.2 та 3.1. договору щодо сплати первісному кредитору вартості прав вимоги за відступлені права за Договорами застави шляхом укладення відповідного Договору з новим кредитором в нотаріальній формі.

За таких обставин у суду не було правових підстав вважати, що до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги до ОСОБА_2

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала в частині вирішення питання про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі № 2-5546/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку 158 028 грн. 96 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, судового збору у розмірі 1 700 грн., а також 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви в цій частині з наведених вище мотивів.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 352 грн. 40 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що оскільки виконавчий документ відносно нього повернуто стягувачу з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тому у суду не було підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, є помилковим.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Такі ж положення закону містяться у ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час.

Та обставина, що на час постановлення оскаржуваної ухвали питання про відновлення втраченого судового провадження не вирішувалось, не є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки на момент перегляду справи в апеляційному порядку рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 09 січня 2018 року, відновлено втрачене провадження у даній цивільній справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2017 року в частині вирішення питання про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі № 2-5546/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку 158 028 грн. 96 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, судового збору у розмірі 1 700 грн. скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі № 2-5546/2008, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 15 січня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку 158 028 грн. 96 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №101/01-04/07-72 від 13 грудня 2007 року, судового збору у розмірі 1 700 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи відмовити.

В іншій частині оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

__________________________________________________

Повний текст судового рішення виготовлено 26.04.2018 р.