ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2163/16-ц
Провадження № 2/362/97/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Корнієнка С.В., за участю секретаря судового засідання - Лагути І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 та виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів на його користь грошових коштів в сумі 197164,54 грн., як шкоду, заподіяну підприємству незаконним звільненням її директора.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про дату та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник виконавчого комітету Васильківської міської ради в судове засідання також не зявився, але надавши суду письмові заперечення на позовну заяву та проханням відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст.ст.2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень абз. 1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з положень ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, в тому числі, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується органом місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч.1 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Положеннями ст.237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Як вбачається з положень ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

У відповідності до положень ст.132 та п.2 ч.1 ст.133 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обовязкові, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

З огляду положень ст.ст.541-543 ЦК України вбачається, що солідарний обовязок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2015 року по цивільній справі № 754/358/15-ц визнано незаконним Розпорядження Васильківського міського голови ОСОБА_1 № 231-к від 31.12.2014 року про звільнення ОСОБА_2 В.1. з посади директора комунального підприємства «Васильківтепломережа» 31.12.14 року з його поновленням на цій посаді та стягненням з підприємства на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 84 148, 68 грн.

З зазначеного судового рішення вбачається, що розпорядження міського голови було скасовано через порушення ним процедури звільнення директора комунального підприємства, не через його розпорядження, а рішенням сесії міської ради (а.с.17-20).

Розпорядженням відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 48515696/15 від 9.03.2016 року на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу перераховано 84 148,68 грн., виконавчий збір - 65,00 грн. та витрати на проведення виконавчих дій (а.с.85).

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.03.2016 року закінчено виконавче провадження серії ВП № 48515696 щодо стягнення з КП «Васильківтепломережа» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 84 148, 68 грн. (а.с.21).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року справа № 754/210/16-ц стягнуто з КП «Васильківтепломережа» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 33 331,62 грн. (а.с.86).

Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 22 червня 2016 року закінчено виконавче провадження серії ВП № 51149672 у звязку з виконанням КП «Васильківтепломережа» рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.04. по справі № 754/210/16-ц по сплаті ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у розмірі 33 331,62 грн. (а.с.91).

Згідно Довідки № 907 від 10.10.2016 року КП «Васильківтепломережа», переведено виплату середнього заробітку за рішенням суду ОСОБА_2 в сумі 117480,30 грн. = 84 148,68 грн. + 33 331,62 грн.(а.с.87).

У відповідності до довідок позивача про доходи, директорам КП «Васильківтепломережа» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була виплачена заробітна платня в розмірі 22203,90 грн. та 49000,48 грн.

З огляду детальної інформації про юридичну особу Комунальне підприємство «Васильківтепломережа», засновником підприємства є Васильківська міська рада Київської області.

Таким чином, при постановлені зазначеного судового рішення суд виходить з того, що звільнення ОСОБА_2 відбулося через розпорядження відповідача ОСОБА_1, який діяв від імені органу місцевого самоврядування, як Васильківський міський голова, порушивши не покладені на нього трудові обовязку, а лише процедуру звільнення директора комунального підприємства, засновником якого є Васильківська міська рада

При цьому, як співвідповідач позивачем був залучений виконавчий комітет Васильківської міської ради, відповідальність якої позивачем не визначена, а рівно як й солідарність зобовязань колишнього міського голови та постійного діючого виконавчого органу місцевої ради.

На заміні первісного відповідача належним представник позивача в судовому засіданні в порядку ст.51 ЦПК України перед судом не клопотав.

Крім того, представником позивача в судовому засіданні не доведені підстави для повної матеріальної відповідальності ОСОБА_1 та його розмір середнього місячного заробітку, про зясування якого в порядку ст.84 ЦПК України у суду не вимагав.

Зазначені дії є свідченням не вірно обраного позивачем способу захисту.

Суд також враховує, що заподіяна позивачеві шкода, стягнення якої він вимагає, складається лише з середнього заробітку за посадою директора комунального підприємства, яка була сплачена звільненому за час його вимушеного прогулу, так й особам, які виконували його обовязки в цей період часу.

У звязку з наведеним, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 24, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.237 і 265 ст.ст.1166 і 1173 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

В задоволені позову Комунального підприємства «Васильківтепломережа» відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до Розділу ХІІ Перехідних положень (п. 15.5) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області або через Васильківський міськрайонний суд Київської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Корнієнко С.В.