"17" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Красновій І.В.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 09.09.1997 року.
21.11.2000 року виконкомом Морозівської сільської Ради народних депутатів Баришівського району Київської області між сином ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_3
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1.
13.12.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано.
12.05.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір обміну частинами квартири. Відповідно договору ОСОБА_4 поміняв належну йому ? частину квартири АДРЕСА_2,на належну ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Ф№ 3 від 25.10.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" Дніпровського району в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,ОСОБА_3, ОСОБА_4
Відповідачі в квартирі не проживають, що підтверджується Актом ,,Про не проживання" від 27.09.2017 року, 25.10.2017 року, 22.11.2017 року, 22.03.2018 року.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.
Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду пояснення по справі вказавши, що з відповідачкою ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_3 не спілкується з жовтня 2016 року.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 09.09.1997 року квартира АДРЕСА_1, на праві приватної спільної сумісної власності належала ОСОБА_1 та ОСОБА_6.
21.11.2000 року виконкомом Морозівської сільської Ради народних депутатів Баришівського району Київської області між сином ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_3
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1.
13.12.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано.
12.05.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір обміну частинами квартири. Відповідно договору ОСОБА_4 поміняв належну йому ? частину квартири АДРЕСА_2,на належну ОСОБА_6 ? частину квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Ф№ 3 від 25.10.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" Дніпровського району в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,ОСОБА_3, ОСОБА_4
Відповідачі в квартирі не проживають, що підтверджується Актом ,,Про не проживання" від 27.09.2017 року, 25.10.2017 року, 22.11.2017 року, 22.03.2018 року.
Необхідність визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позивач обґрунтовує сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають до задоволення , оскільки наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81,82 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3
Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач - ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Третя особа: ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: