Справа №: 398/374/18
провадження №: 2/398/1112/18
"25" квітня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.,
за участю секретаря Василяки І.І.,
провівши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Олександрії розгляд цивільної справи №398/374/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
В будинку зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не являється членом її сімї. 25.07.2017 року відповідач в письмовій формі надав згоду попередньому власнику на продаж будинок та зобовязався знятися з місця реєстрації на протязі 30 днів з моменту підписання заяви, а саме з 25.07.2017 року по пров. Цегельний,6-А с. Марто-Іванівка в м.Олександрії.
На сьогоднішній день ОСОБА_2 відмовляється знятися з місця реєстрації, чим порушує її права на власність.
Посилаючись на ст., ст. 319, 391 ЦК України просить її вимоги задовольнити.
Позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, а також давалось оголошення на сайті Судової влади України про виклик відповідача, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280 284 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд розглядає справу в межах заявлених вимог.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2017 року укладеного між ОСОБА_1 з ОСОБА_3, що діє від імені ОСОБА_4, посвідченого нотаріально і зареєстрованого в реєстрі за № 629, ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 належний ОСОБА_4 на праві власності будинок № 6-А по провулку Цегельному, с. Марто-Іванівка в м.Олександрії, а покупець прийняв майно і сплачує за нього обговорену грошову суму (а.с. 5 6).
З 26.07.2017 року за позивачем зареєстровано право власності на вищевказаний будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчать відомості з витягу (а.с. 7).
У будинку позивача, який належить їй на праві власності, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Звенигородської сільської ради м.Олександрії від 07.03.2018р. за №264 (а.с. 22).
Даних про те, що у спірному будинку є особисті речі відповідача у справі немає. В позовній заяві зазначено, що відповідач зобовязувався виписатись з будинку, що підтверджується його заявою, згідно якої він зобовязався знятися з місця реєстрації на протязі 30 днів з моменту підписання заяви, а саме з 25.07.2017 року (а.с.8)
Проте, даних , що він знявся з місця реєстрації, до суду не надано.
Будь - яких домовленостей між сторонами про інші умови припинення права користування житлом, не встановлено. Відповідач не являючись на судові засідання, не надав заперечень та доказів в спростування доводів позивача.
Виходячи з положень ст., ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача по справі. Крім того, позивач ніколи не надавала свою згоду на реєстрацію чи проживання відповідача у спірному будинку.
Право ОСОБА_2 на проживання у спірному будинку похідне від права колишнього власника ОСОБА_4, за згодою якого позивач проживав та був зареєстрований у вищевказаному будинку.
За таких обставин, право користування житлом, як у колишнього власника ОСОБА_4, так і у ОСОБА_2 припинилося внаслідок припинення права власності ОСОБА_4, у зв'язку з відчуженням будинку.
Таким чином, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшло своє підтвердження, що наявність зареєстрованої особи ОСОБА_2, в будинку позивача створює останній перешкоди, як власнику: у користуванні, розпорядженні та володінні та інше.
Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як убачається зі справи, передбачений ст.391 ЦК України спосіб захисту порушеного права може бути реалізований через ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» шляхом зняття особи з реєстраційного обліку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. А тому згідно ст.141 ЦПК України, витрати понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: