Справа № 526/398/18
Провадження № 2/526/337/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Синепол С.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

У позовній заяві позивач вказує, що з нього стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2012 до повноліття дочки. Крім того, на підставі рішень суду, він зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2017 до повноліття дитини, а також аліменти на утримання колишньої дружини відповідача ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 29.03.2017 до досягнення сином ОСОБА_6 трьох років, тобто до 28.09.2019.

Після прийнятих рішень суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 та на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку, його матеріальний стан змінився, він не працює, має скрутне матеріальне становище, проте, незважаючи на вказані обставини, намагається сплачувати аліменти. Але їх розмір є занадто великим та становить більше половини його доходу. У даному випадку з нього стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей у тому розмірі, яким визначено законом стягувати аліменти на утримання трьох і більше дітей. З цих підстав позивач вважає, що розмір присуджених на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей слід зменшити з ? частки на 1/6 частину, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його, з тих підстав, що після ухвалення рішень про стягнення з нього аліментів на утримання сина та дружини до досягнення сином трьох років, у нього погіршилося матеріальне становище. Окрім того, розмір стягуваних аліментів перевищує 50 % та повинен становити на двох дітей у розмірі однієї третини.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні не визнала позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та просила суд відмовити у їх задоволенні, з тих підстав, що вона не має достатнього матеріального забезпечення для розвитку дитини та її матеріального забезпечення. Окрім того, розмір сплачуваних позивачем аліментів у даний час є не таким великим, щоб його зменшувати та у разі його зменшення погіршиться матеріальне становище самої дитини.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні також не визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, суду пояснила, що в даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітнім сином. Працювати в даний час немає можливості, враховуючи вік дитини та відсутність будь-якої допомоги по догляду за ним. Оскільки вона отримує лише виплати на дитину, які складають 860 гривень, інших доходів немає, тому зменшення розміру аліментів вплине на матеріальне забезпечення дитини. Позивач є працездатним, не офіційно працює та отримує заробітну плату. Аліменти сплачує із нарахованого мінімального розміру передбаченого законодавством, тому підстави для зменшення розміру присуджених аліментів на утримання її малолітнього сина відсутні, в звязку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів не підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 являються батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 072188, видане відділом РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 23 жовтня 2012 року, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, зареєстрований 24 листопада 2007 року у відділі ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 344, розірвано. Неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матірю ОСОБА_8 Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_8 змінено прізвище на ОСОБА_3.

На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 23 жовтня 2012 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2012 року до повноліття дочки.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 248501, виданого Гадяцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4

Шлюб, укладений 05 березня 2016 року у відділі ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ у Полтавській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати з матірю, про що свідчить рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 15 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 28.11.2017.

Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2017 року, яке набрало законної сили 07.06.2017, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2017 року до повноліття дитини.

На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року, яке набрало законної сили 12.07.2017, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 29.03.2017 до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 28 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У нормі закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану; зміна сімейного стану; погіршення або поліпшення здоров'я.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що сплата аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по ? частині на кожного, що в цілому складає ? частину його заробітку, ставить його в скрутне матеріальне становище та суперечить вимогам ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України.

Жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, ОСОБА_1 не надано, а відтак слідує висновок, що матеріальне становище позивача не змінилося, у порівнянні з тим, яким воно було на час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання другої дитини та дружини.

Доказів про фактичну сплату позивачем аліментів у добровільному або примусовому порядку, що становлять ? частину заробітку, а також доказів нарахованих аліментів, що перевищує 50 % заробітку, позивачем також не надано, як не надано і доказів його працевлаштування та стягнення аліментів саме із заробітної плати, які б давали підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів, у разі перевищення встановленого законом допустимого їх розміру.

У своїй позовній заяві позивач посилається, як на підставу зменшення стягуваних з нього аліментів, на ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що розмір аліментів на двох дітей має визначатися у розмірі однієї третини.

Суд вважає, що дана обставина також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки вона має враховуватися у разі видачі судом судового наказу про стягнення аліментів, а не при ухваленні рішення та стягненні аліментів на утримання дітей від різних шлюбів.

Відповідно до положень ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі і у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Тобто, наведені норми для визначення розміру аліментів (його зменшення), які визначають межі стягнення аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів, стосуються обовязку державного виконавця.

Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, що передбачено ст. 7 СК України.

З аналізу ст. 192 СК України й наданих роз'яснень Пленумом Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Докази на підтвердження того, що відповідачі, які проживають разом з неповнолітніми дітьми та знаходяться на їх утриманні, мають матеріальне становище, яке б було достатнім для розвитку дітей та належного їх матеріального забезпечення, позивачем не надано, як і не заявлялося клопотань про їх витребування.

Стягнення з позивача аліментів на утримання колишньої дружини ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги те, що дане зобовязання діє до 28 вересня 2019 року, тобто до досягнення сином ОСОБА_7 трьох років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ? на 1/6 частину, до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ? на 1/6 частину.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий Л. І. Тищенко