Постанова

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 398/841/17

провадження № 61-88св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року у складі судді Крімченко С. А. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2017 року у складі суддів: Дуковського О. Л., Гайсюка О. В., Письменного О. А.,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що з липня 2014 року ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька - ОСОБА_6. З жовтня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. ОСОБА_5 не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, а позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у зв'язку з чим отримує державну соціальну допомогу на дитину.

Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 у розмірі јчастини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини заробітку (доходу ) щомісячно, починаючи з 15 березня 2017 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї дочки ОСОБА_7 шляхом сплати аліментів на користь позивача у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2017 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, врахувавши при цьому вік дитини, її потреби, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття та наявність на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на час розгляду справи до Сімейного кодексу України було внесено зміни, зокрема, статтю 183 доповнено частиною п'ятою, якою передбачено, що той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожуну дитину. Розмір аліментів, стягнутих судами на утримання двох дітей, перевищує 1/3 частку заробітку (доходів) відповідача та становить Ѕ частку. Судами не враховано, що відповідач проживає разом із відчимом та мамою, які є літніми людьми, мама - пенсіонер, інвалід третьої групи, яка потребує постійного нагляду та допомоги. Також не враховано, що відповіда не має постійного заробітку.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди встановили, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до довідки комунального підприємства «Житлогосп» № 1073 від 10 березня 2017 року ОСОБА_6 проживає разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач проживає окремо та надає нерегулярну матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_6.

Також, відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сплачує аліменти на його утримання згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2017 року у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог процесуального закону, врахувавши вік дитини, її потреби, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; рівність обов'язку обох батьків щодо участі в утриманні дитини до її повноліття; наявності на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу); дослідивши майновий стан платника аліментів, суди встановили розмір участі батька у витратах на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із правильним застосуванням статей 181, 182, СК України та дотриманням норм процесуального права.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України), а тому посилання ОСОБА_5 у касаційній скарзі на те, що він не має постійної роботи та заробітку, є необґрунтованими та не звільняють від обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Положення частини п'ятої статті 183 СК України, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, до спірних правовідносин не застосовується, оскільки стосується видачі судового наказу про стягнення аліментів, а не розгляду вимоги про стягнення аліментів у порядку позовного провадження.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв