Справа № 462/4177/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6567/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

за участю: представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и л а:

в вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою, що була уточнена, в якій зазначив, що заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2016 року задоволені його вимоги до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 149748 грн. в рахунок боргу. Під час виконання судового рішення Залізничним ВДВС встановлено, що ОСОБА_5 за рішенням суду у 2008 р. було визнано безвісно відсутнім з 2006 р., а у 2009 р. за рішенням суду його оголошено померлим. Згідно до Свідоцтва про права на спадщину, виданого нотаріусом 16.09.2009 року, спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_2. Просить винести ухвалу якою замінити сторону виконавчого провадження - боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по виконанню рішення Залізничного районного суду м. Львова на правонаступника ОСОБА_2.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвалу оскаржив заявник ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною за необгрунтованою. Зокрема зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд в ухвалі зазначив, що оскільки правонаступник ОСОБА_2 не була залучена при розгляді справи як правонаступник ОСОБА_5, суд не може замінити сторону по обсягу обов'язків, покладених судом під час вирішення спору вже на померлої особи ОСОБА_5 Однак, стягувачу на час розгляду справи № 462/4177/16-й за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики не було відомо про обставини наявності свідоцтва про смерть останнього від 19 квітня 2009 року виданого Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, згідно якого ОСОБА_5 помер 02 березня 2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей 09 квітня 2009 року зроблено відповідний запис №1.Також зазначає, що про смерть боржника та успадкування його майна заявник дізнався при ознайомлені з матеріалами виконавчою провадження № 54076266 при примусовому виконані рішення Залізничного районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 149748 грн. в рахунок суми боргу та 551 грн. 20 коп. судового збору. Також, зазначає, що він не міг дізнатися про смерть боржника, оскільки не був його близьким родичем, а така інформація є персональними даними. Крім того, вказує, що суд не перевірив та не направив відповідні запити для з'ясування того, чи ОСОБА_5 не оголошений померлим чи безвісно відсутнім. Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою замінити сторону виконавчого провадження з ОСОБА_5 на правонаступника ОСОБА_2.

Апелянт ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про відкладення розгляду справи клопотань не направив. А відтак, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_6 ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В силу положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Перевіряючи законність оскарженої ухвали колегія суддів враховує норми ЦПК України, які були чинними на момент постановлення такої, тобто 11 жовтня 2017 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження, суд виходив з тих обставин, що позовні вимоги позивачем були предявлені до особи, яка на час звернення до суду була вже оголошена померлою та за рішенням суду обсяг обовязків фактично був покладений на померлу особу. ОСОБА_2 не була залучена до розгляду справи як правонаступник обовязків ОСОБА_5, а від так суд не може замінити сторону виконавчого провадження під час виконання зазначеного рішення суду, визнавши ОСОБА_2. правонаступником обсягу обовязків, покладених судом під час вирішення спору вже на померлу особу ОСОБА_5

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок суми боргу 149748 грн. Предметом спору були грошові кошти за договором позики, укладеного 05.01.2007 року між сторонами.

Як вбачається з рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11 квітня 2008 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано безвісно відсутнім з 2006 року.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 20 лютого 2009 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, оголошено померлим. Згідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 02.03. 2009 року у віці 43 років, про що в Книзі смертей зроблений актовий запис №1 Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського управління юстиції.

Згідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обовязків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставою для правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво, як заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта, який пов'язаний зі спірним правовідношенням, тобто, до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника, і він продовжує його участь у цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції вірно виходив з того, що підставами, що зумовлюють перехід суб'єктивних матеріальних прав і обов'язків, є: смерть громадянина (окрім спорів, пов'язаних з особою); припинення діяльності юридичної особи (реорганізації); уступки вимог; переведення боргу; наявність порушеного цивільного процесу до моменту настання фактів; вибуття з процесу певних суб'єктів (сторін і третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору). Однак, оскільки позовні вимоги позивачем були предявлені до особи, яка на час звернення до суду була вже оголошена померлою та за рішенням суду обсяг обовязків фактично був покладений на померлу особу, а ОСОБА_2 на момент ухвалення рішення не була залучена до розгляду справи як правонаступник обовязків ОСОБА_5 суд правомірно відмовив у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянту не було відомо про смерть ОСОБА_5 та успадкування його майна ОСОБА_2 на момент звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, є без підставними та необґрунтованими, оскільки з моменту винесення рішення Залізничним районним судом м.Львова від 20.02.2009 року, яким ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, оголошено померлим до моменту звернення ОСОБА_4, 02.08.2016 року, до суду з позовом про стягнення заборгованості пройшло більше семи років.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому вищевказана ухвала зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 правильності висновків суду не спростовують, в зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23.04.2018 року.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_7