Провадження №2/369/1317/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ТОВ «Віленд» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії, та за позовом ТОВ "Віленд" до ОСОБА_1, ТОВ "Будівельна девелоперська компанія" про стягнення матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Віленд» звернулося до суду із заявою про забезпечення його позову та просить заборонити ОСОБА_1 та будь-яким третім особам до винесення рішення у справі виконувати будь-які будівельні роботи з будівництва комплексу багатоквартирних житлових будинків а саме: багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та вбудованим гаражем за адресою - Київська область, Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Садова №51-В. корпуси 1,2, вулиця Садова № 51 - Б, корпуси 1.2; багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою Київська область, Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Садова, № 51 - А, корпуси 1,2,3.

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим третім особам виконувати дії щодо введення в експлуатацію та оформлення права власності на багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та вбудованим гаражем за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Садова №51-В. корпуси 1,2, вулиця Садова № 51 - Б, корпуси 1,2; багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою Київська область. Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка вулиця Садова, № 51-А. корпуси 1,2,3.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, окрім іншого, після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана заявником заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз»яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою зазначеного позову стали Акти перевірки дотримання забудовником ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, від 13.02.2016, 15.12.2016, 26.01.2017, 23.03.2017, 30.05.2017 відповідно, якими позивачем було встановлено численні порушення відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Внаслідок зазначеної перевірки ДДАБ1 було винесено Припис №С-1512/1 від 15.12.2016 року про зупинення виконання будівельних робіт.

Тобто, приписом уповноваженого державного органу у визначеному чинним законодавством порядку вже зупинено виконання будівельних робіт для уникнення подальшого порушення прав, свобод та інтересів третіх осіб. Проте, ОСОБА_1 не виконує даний припис.

Продовження будівельних робіт під час вирішення даного судового спору призводитиме до продовження завдання матеріальної шкоди ТОВ «Віленд», а також створенню серйозної небезпеки та загрози життю людей, які працюють у офісних та складських приміщеннях ТОВ «Віленд» з причин, вказаних у позовній заяві ТОВ «Віленд», а саме: будівельні роботи призводять до пошкодження прилеглих до будівельного майданчика будівель, зокрема виникнення тріщин будівель.

Як вбачається із технічного звіту Науково-виробничого центру «Київбудпроект» від 30.11.2016 року, відповідно до якого «Застосована ТОВ «Будівельна девелоперська компанія» технологія забивки залізобетонних паль під фундамент багатоквартирного житлового будинку призводить до деформації конструкцій в будівлі ТОВ «Віленд» і як наслідок, утворенню тріщин» (Розділ 3. Висновки та рекомендації ст. 16). Згідно висновку експерта ТОВ НВЦ Київбудпроект різке погіршення технічного стану будівлі свідчить про техногенний вплив будівельних робіт по зведенню багатоквартирного житлового будинку на суміжному з будинком будівельному майданчику, яке здійснює ТОВ «Будівельна девелоперська компанія». Наслідком деформації конструкцій будівлі ТОВ «Віленд» та утворення тріщин на фасаді експертами визнано застосовану ТОВ «Будівельна девелоперська компанія» технологію забивки залізобетонних паль під фундаментом багатоквартирного житлового будинку. Отримано рекомендації звернутися до ТОВ «Будівельна девелоперська компанія» з вимогою призупинення робіт по забиванню залізобетонних паль під фундаментом багатоквартирного житлового будинку та заміни технології забивних паль на буронабивні або буроінєкційні.

Замовником будівництва ОСОБА_1 та забудовником при будівництві багатоквартирних житлових будинків вищевказані норми, а також норми ДБН Б. 1.1-7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва», не дотримані, внаслідок чого не забезпечено можливість проїзду пожежних машин до будинків, які зводяться, чим створюється серйозна небезпека для перебування людей не тільки у багатоквартирних будинках самого забудовника, а й на суміжних ділянках, а саме у офісних та складських приміщеннях ТОВ «Віленд».

З огляду на все вищевикладене, продовження відповідачем будівельних робіт по зведенню багатоквартирних житлових будинків за адресою: вул. Садова, 51А (корпус 1,2,3), 51В (корпус 1,2), 51Б (корпус 1,2) с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н. Київська область суттєво порушує права заявника та охоронювані законом інтереси унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, позивача.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захисту своїх прав при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Із роз'яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

В даному випадку між ТОВ «Віленд» та ОСОБА_1 наявний дійсний спір щодо порушення прав ТОВ «Віленд» при здійсненні будівництва та завдання матеріальної шкоди при виконанні будівельних робіт.

Враховуючи все вищевикладене, є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову судом на даній стадії судового розгляду може зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову передбачено законодавством саме для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі проти Нідерландів, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Своєчасне вжиття заходів забезпечення позову унеможливить настання події, наслідки якої будуть незворотними та унеможливлять виконання рішення суду у справі, а, отже, гарантуватиме ефективний захист порушених прав.

П. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір щодо незаконного будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене, та те що будь-які будівельні роботи що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи прав та інтересів позивача, за захистом яких вони звернулися до суду, є обґрунтовані підстави для забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-154,157,258-260,353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "Віленд" про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким третім особам до винесення рішення у справі виконувати будь-які будівельні роботи з будівництва комплексу багатоквартирних житлових будинків а саме: багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та вбудованим гаражем за адресою - Київська область, Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Садова №51-В. корпуси 1,2, вулиця Садова № 51 - Б, корпуси 1.2; багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою Київська область, Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Садова, № 51 - А, корпуси 1,2,3.

Заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим третім особам виконувати дії щодо введення в експлуатацію та оформлення права власності на багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та вбудованим гаражем за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Садова №51-В. корпуси 1,2, вулиця Садова № 51 - Б, корпуси 1,2; Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою Київська область. Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка вулиця Садова, № 51-А. корпуси 1,2,3.

Примірник ухвали надіслати заявнику та для негайного виконання усім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Дана ухвала відповідно до Закону України Про виконавче провадження є виконавчим документом та може бути предявлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Я. Волчко