Справа № 266/635/18
Провадження № 2/266/444/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Другої державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 22.05. 2003 року померла її матір ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира є кооперативною і згідно довідки з ОСББ «Прибой 2017», ще при житті ОСОБА_2 сплатила всі пайові внески по квартирі, заборгованості немає. Також зазначила, що вона весь час проживала разом з матірю за даною адресою, інших спадкоємців по закону та заповіту немає, коли виникла необхідність отримати на дану квартиру правовстановлюючих документів, звернулась до нотаріальної контори. Однак, постановою нотаріуса Другої державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовила у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця. Просила суд визнати за нею право власності по закону на квартиру АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання надали заяви, в якій просили проводити розгляд справи у їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Маріупольської міської ради ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, в судове засідання надав клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник Другої державної нотаріальної контори в судове засідання надав клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно довідки ОСББ"Прибой2017", ОСОБА_2 є власницею квартири по просп.. Будівельників 45 кв.3 та була зареєстрована за вказаною адресою з 28.10.1965 року по день смерті 22.05.2003 року. Всі пайові внески сплачені в повному обсязі в 1979 році. (а.с. 5)

Технічний паспорт на квартиру №3 в будинку №45 по просп.. Будівельників в Приморському районі м. Маріуполя, було видано Маріупольським БТІ 11.10.2017 року на імя ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 726948 від 23 травня 2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_2 померла 22 травня 2003 року. (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді належної їй квартири № 3 по просп. Будівельників в м. Маріуполі.

Позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) є донькою спадкодавця ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ № 242183 від 30 червня 1969 року. (а.с.10)

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, від 27.10. 2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, після померлої ОСОБА_2 на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності. (а.с.3)

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як зазначив в п.8 ПВСУ №7 від 30.05.2008р."Про судову практику у справах про спадкування" якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди..

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред'явлені на підставі статті 392 ЦК, пов'язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюється правило про позовну давність.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є, спадкоємцем за законом, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, а тому з метою захисту спадкових прав позивача та прав на володіння своїм майном, суд задовольняє позов в повному обсязі, оскільки позов не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись, ст.ст. 13,82, 263-265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16,182, 319,321,328,392, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Другої державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 42.3 кв.м. та жилою площею 27,0 кв.м.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Федотова В. М.