Провадження № 22-ц/779/568/2018
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Мелінишин Г.П., Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, заінтересована особа - ПАТ Укрсиббанк, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2018 року під головуванням судді Татарінової О.А. в Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, згідно якої просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо ухилення від винесення постанов про повернення виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016 року в справі № 344/2906/14 в межах виконавчих проваджень № 52069375, № 52069449, № 52069409, зобовязати старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 задовольнити вимогу заявника ОСОБА_1 про повернення виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016 року в справі № 344/2906/14 в межах виконавчих проваджень № 52069375, № 52069449, № 52069409 та про припинення обтяження (арешту), належного ОСОБА_1 нерухомого майна, мотивуючи тим, що 31.08.2016 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 було відкрито виконавчі провадження № 52069375 про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_1 51756,29 швейцарських франків; № 52069449 про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_1 423956,91 грн пені; № 52069409 постанова від 31.08.2016 року про стягнення в користь ПАТ «Укрсиббанк» 3654грн. судового збору. Всі вищевказані виконавчі провадження були відкриті на підставі виконавчих листів Івано-Франківського міського суду згідно рішення від 23.03.2016 року в справі № 344/2906/14-ц.

За наслідками поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення від 23.03.2016 року, ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.09.2017 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження цього рішення. ОСОБА_1 25.09.2017 року звернувся із заявою про повернення виконавчого документа до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, до якого також додав копію ухвали апеляційного суду. В заяві просив повернути виконавчі листи по вказаних виконавчих провадженнях та припинити накладені державним виконавцем обтяження (арешти) нерухомого майна у випадку існування таких. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2017 року вбачається, що 27.11.2017 року старшим державним виконавцем Кафарським О.В. як державним реєстратором було обтяжено все нерухоме майно ОСОБА_1 арештом згідно з рішенням про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень. Того ж дня ОСОБА_1 ознайомився із виконавчими провадженнями № 52069375, № 52069449, № 52069409 та виявив, що жодне з них не закінчено у звязку з поверненням виконавчих документів до суду. Вважає, що старшим державним виконавцем Кафарським О.В. порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та без будь-якої правової підстави ним накладено арешт на усе належне нерухоме майно ОСОБА_1

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо невинесення постанов про повернення виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016 року в справі № 344/2906/14 в межах виконавчих проваджень № 52069375, № 52069449, № 52069409.

В решті вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що дана ухвала підлягає скасуванню, в частині відмови у повному задоволенні скарги.

Висновки суду про відсутність у державного виконавця обовязку щодо повернення виконавчих листів до суду та зняття накладених ним в межах виконавчих проваджень арештів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в редакції № 2147-VIII від 03.10.2017р. станом на час розгляду скарги не відповідає основним нормам матеріального права.

Статтею 5 ЦК України визначена дія актів цивільного законодавства у часі. Зокрема акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Апелянт зазначає, що обовязок державного виконавця щодо вчинення юридично-значимих дій (винесення постанови про повернення виконавчих листів суду та зняття арештів з майна) виник 26.09.2017 року, тобто під час дії Закону «Про виконавче провадження», в редакції від 17.02.2017р., №1787-19.

Таким чином, висновки суду першої інстанціє є такими, що суперечать ст. 5 ЦК України та рішенню Конституційного Суду України від 09.02.1999, № 1-рп/99.

Такої ж правої позиції дотримується Верховний Суд в постановах: від 14.02.2018р.; від 06.02.2018 р.; від 13.02.2018 р.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови щодо зобовязання старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 повернути виконавчі листи Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016р. в справі №344/2906/14 в межах виконавчих проваджень № 52069375, № 52069449, № 52069409 та припинення обтяження (арешту), номер запису про обтяження 23573127 накладеного згідно рішення ОСОБА_2 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 38349493 від 27.11.2017 року з усього, належного ОСОБА_1 нерухомого майна та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.

Частина 1 ст. 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановою ВП № 52069409 від 31.08.2016 року державним виконавцем Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарським О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 344/2906/2014 виданого 25.07.2016 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 3654грн. витрат по оплаті судового збору (а.с.4).

Постановою ВП № 52069375 від 31.08.2016 року державним виконавцем Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарським О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 344/2906/2014 виданого 25.07.2016 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 51756,29 швейцарських франків (а.с.5).

Постановою ВП № 52069449 від 31.08.2016 року державним виконавцем Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарським О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 344/2906/2014 виданого 25.07.2016 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 423956,91грн. пені (а.с.6).

У виконавчих провадженнях № 52069375, № 52069409 та № 52069449 постановами державного виконавця Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарського О.В. 22.09.2016 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми боргу (а.с.21,21 на звороті,22).

Апеляційним судом Івано-Франківської області 18.09.2017 року було поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду від 23.03.2016 року та відкрито апеляційне провадження (а.с.8).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 (а.с.7), 25.09.2017 року він звернувся до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області із проханням винести постанови про повернення виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016 року в справі №344/2906/14-ц про стягнення з нього на користь ПАТ «Укрсиббанк» 51756,29 швейцарських франків, 423956,91 грн пені та 3654 грн судового збору та припинити обтяження (арешти) майна, накладені в межах вказаних виконавчих проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на день звернення із заявою) виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Однак, державний виконавець Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Кафарський О.В. подану заяву не розглянув та всупереч вимогам ч.2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» не виніс постанову про повернення виконавчого документа до Івано-Франківського міського суду.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2017 року (а.с.10-12), старшим державним виконавцем Кафарським О.В. як державним реєстратором 27.11.2017 року було обтяжено все нерухоме майно ОСОБА_1 арештом - номер запису обтяження № 23573127 (спеціальний розділ), згідно з рішенням про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 38349493 від 27.11.2017 року.

Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення скарги, оскільки є доведеною бездіяльність старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо невинесення постанов про повернення виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016 року в справі № 344/2906/14 в межах виконавчих проваджень № 52069375, № 52069449, № 52069409.

Апеляційний суд вважає також правильним висновок суду про відмову в задоволенні скарги в частині зобовязання старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 задовольнити вимогу заявника ОСОБА_1 про повернення виконавчих листів Івано-Франківського міського суду від 25.07.2016 року в справі № 344/2906/14 в межах виконавчих проваджень № 52069375, № 52069449, № 52069409 та про припинення обтяження (арешту), номер запису про обтяження 23573127 накладеного згідно рішення ОСОБА_2 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер 38349493 від 27.11.2017 року з усього, належного ОСОБА_1 нерухомого майна.

Суд правильно визначився із характером дій субєкта оскарження і зазначив, що Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року внесені зміни до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких повернення виконавчого листа з підстав поновлення строку на апеляційне оскарження даною нормою не передбачено, а тому не міг зобовязати державного виконавця вчинити дії, які не передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на день розгляду скарги судом.

Доводи апелянта про дію нормативних актів у часі та неправильність застосування судом першої інстанції правових норм, що діяли на час вчинення субєктом оскарження певних дій, не спростовують правильності та обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2018 року.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4