Справа № 355/913/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/1828/18 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 55 24.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Сліпченка О.І., Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» ,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» до ОСОБА_4 про стягнення збитків,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У червні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» (далі - ТОВ «Орлан-Транс-Груп») звернулося з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.08.2015 року ОСОБА_4 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс- Груп" на посаду водія. Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством допустив перевитрати пального, на загальну суму 149 293,10 грн.

Крім того, позивач у період із 5 квітня 2016 року по 18 серпня 2016 року забезпечив відповідача грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном в розмірі 122 272,27 грн. ОСОБА_4, не подано звіт про використання коштів, наданих на відрядження у розмірі 43 693,61 гривень.

06.01.2016р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики №1, за яким Відповідачу передано 31 000,00 грн., які він зобов'язувався повернути до 06.01.2017 року. Для погашення позики було утримано 4 129,49 гривень. Неповерненою залишається сума в розмірі 26 870,51 гривень.

Вважажаючи, що загальна сума збитків, завдана відповідачем позивачу становить 229 939,73 гривень просили стягнути з відповідача заподіяні збитки у вказаній сумі та судові витрати в розмірі - 1 600,00 гривень.

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року позов ТОВ «Орлан-Транс-Груп» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ«Орлан-Транс-Груп» заборгованість в розмірі 26 870 гривень 51 коп.. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі «Орлан-Транс-Груп» вказує, що рішення суду першої інстанції в частині незадоволення позову є незаконним, винесеним всупереч вимог норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що жодних доказів, які б підтвердили обґрунтовані та невраховані до звіту про використання коштів виданих на відрядження витрати відповідача під час виконання транспортного завдання відповідачем надано не було. Також суд не навів у рішенні мотивів з яких було відхилено як докази авансові звіти, де також відображається рух коштів під час відрядження та стоїть особистий підпис відповідача. Крім того, вина відповідача полягає в порушені норм наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 10.02.1998 року № 43 «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», які привели до перевитрат пального. Також звертає увагу, що відповідач неодноразово заправляв паливо більше, ніж реальний об'єм баків автомобіля, тобто в баки було «заправлено» фізично неможливу кількість палива, що свідчить про недобросовісність відповідача.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів

3)показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Частково задовольняючи позов та стягуючи з відповідача суму заборгованості за договором позики, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що позивачем не надано доказів наявності вини та умисного заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди ТОВ «Орлан-Транс-Груп», що є обов'язковою складовою відповідальності працівників автомобільного транспорту за перевитрату палива, а також не доведена вина працівника у перевитраті коштів на службові відрядження, оскільки позивач не надав суду доказів вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в трудових відносинах, дана обставина підтверджена витягом з наказу №100-кф від 14.08.2015 року.

Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» №142-кф від 24.11.2016 року, ОСОБА_4, було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин згідно п.4 ст. 40 КЗпП.

Наказом №45 від 11 серпня 2010 року Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» затверджено базову лінійну норму витрати палива та коефіцієнт на виконання транспортної роботи для вантажних автомобілів.

Наказом №29 від 08 червня 2015 року ТОВ «Орлан-Транс-Груп» впроваджено єдині правила заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання.

Обгрунтовуючи позов в частині перевитрат пального, - позивач вказував наступне;

Згідно подорожнього листа №526363 від 20.08.2015р.відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Росія-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 397 літрів дизельного палива на загальну суму 4895,08 гри.

Крім цього, ОСОБА_4. при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна І перевищувати об'єму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобов'язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об'єм баків. При заправці 23.08.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 638 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 92,69грн., при заправці 25.08.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 886 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 2 804,59грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення склали 7 792,36 грн. (4895,08+92,69+2804,59).

Згідно подорожнього листа №526368 від 02.09.2015р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Росія-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 665 літрів дизельного палива на загальну суму 12 292,52 грн.

Крім цього, ОСОБА_4. при виконанні даного перевезення порушено норми вищенаведеного наказу №29 від 08.06.2015 року. При заправці 07.09.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 933 літри при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 3478,85грн., при заправці 09.09.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 895 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 3071,02грн., при заправці 18.09.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1191 літр при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 5479.80грн., при заправці 19.09.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1 113 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 5547,37грн., при заправці 23.09.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 848 літрів при об'ємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 4 033,04грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення склали 33902,60 грн.

Згідно подорожнього листа №526390 від 04.10.2015р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Німеччина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 598 літрів дизельного палива на загальну суму 10754,42 грн.

Крім цього. ОСОБА_4. при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року та при заправці 16.10.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 865 літрів при об'ємі 810 літрів, що завдало збитків в розмірі 451,55грн., при заправці 19.10.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 919 літрів при об'ємі 810 літрів, що завдало збитків в розмірі 1428,05грн., при заправці 21.10.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 974 літри при об'ємі 810 літрів, що завдало збитків в розмірі 2402,02грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення склали 15 036,04 грн.

Згідно подорожнього листа №582180 від 24.10.2015р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Німеччина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 194 літри дизельного палива на загальну суму 3 495,10 грн..

Згідно подорожнього листа №582369 від 20.11.2015р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Німеччина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 207 літрів дизельного палива на загальну суму 3 724,29 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року при заїзді автомобіля на територію Німеччини 24.11.2015р. кількість палива становила 4790 літрів при об'ємі баків 900 літрів, що і завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території Польщі та Німеччини на загальну суму 844,28 грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4 при виконанні даного перевезення склали 4568,57 грн.

Згідно подорожнього листа №687902 від 19.01.2016р відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом по Україні здійснив перевитрати палива об'ємом 214 літрів дизельного палива на загальну суму 3 536,45 грн.

Згідно подорожнього листа №528483 від 01.02.2016р відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Італія-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 346 літрів дизельного палива на загальну суму 5 704,88грн.

Крім цього, ОСОБА_4 при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року при заправці 19.02.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 969 літрів при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 635,69грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4 при виконанні даного перевезення склали 6 340,57 грн.

Ззгідно подорожнього листа №597168 від 22.02.2016р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Німеччина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 734 літри дизельного палива на загальну суму 12 842,56грн.

Крім цього, ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року при заправці 23.02.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1040 літрів при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 1808,29грн., при заправці 27.02.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 965 літрів при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 1027,05грн Загалом збитки, завдані ОСОБА_4 при виконанні даного перевезення склали 1 5677,90 грн.

Згідно подорожнього листа №687807 від 11.03.2016р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом по Україні здійснив перевитрати палива об'ємом 206 літрів дизельного палива на загальну суму 3 404,36грн.

Згідно подорожнього листа №597301 від 19.03.2016р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Німеччина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 168 літрів дизельного палива на загальну суму 4 130,10грн.

Згідно подорожнього листа №597276 від 05.04.2016р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Угорщина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 477 літрів дизельного палива на загальну суму 9 508,61грн.

Крім цього, ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року при заправці 13.04.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 662 літрів при об'ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 3446,69грн., при заправці 21.04.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 701 літр при об'ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 4300.86грн., при заправці 22.04.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 717 літрів при об'ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 4612,70грн., при заправці 28.04.2016р. кількість палива в баках перевищила (реальний об'єм баків автомобіля - 617 літрів при об'ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 2738,43грн., при заправці 30.04.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 526 літрів при об'ємі 450 літрів, що завдало збитків в розмірі 918,54грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення склали 20 913,13 грн.

Згідно подорожнього листа №597296 від 09.05.2016р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Італія-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 399 літрів дизельного палива на загальну суму 8 375,01грн.

Крім цього, ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року при заправці 10.05.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 954 літри при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 478,96грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4,при виконанні даного перевезення склали 8 853,97 грн.

Згідно подорожнього листа №641093 від 18.06.2016р. відповаідач перебуваючи у службовому відряджені за маршрутом Україна-Угорщина-Україна здійснив перевитрати палива об'ємом 99 літрів дизельного палива на загальну суму 2 071,71грн.

Крім цього, ОСОБА_4, при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року при заправці 21.06.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 992 літри при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 1299,49грн., при заправці 10.06.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1003 літри при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 1533,74грн., при заправці 04.07.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1028 літрів при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 2060,80грн., при заправці 08.07.2016р. кількість палива в лаках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1054 літри при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 2597,72грн., при заправці 14.07.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1142 літри при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 4456,81 грн., при заправці 14.07.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1162 літри при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 4870,31грн., при заправці 21.07.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 1061 літрів при об'ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 2751,37грн. Загалом збитки, завдані ОСОБА_4. при виконанні даного перевезення склали 21 641,95 грн.

Відповідно до п.6 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», матеріальна відповідальність в повному розмірі на підставі п.6 ст. 134 КЗпП України покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР від 12 вересня 1991 № 1545-ХІІ, у зв'язку з Постановою Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року «Про проголошення незалежності України» (1427-12) та прийняттям Акта проголошення незалежності України встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Так, відповідно до підпункту «в» пункту 14 Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР «Про підвищення ефективності використання автотранспортних засобів у народному господарстві, посилення боротьби з приписками при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та забезпечення цілості паливно-мастильних матеріалів» від 05 серпня 1983 року № 759, яка є чинною, за перевитрату палива понад затверджених норм з вини працівників автомобільного транспорту з них утримується 100 відсотків вартості перевитраченого автомобільного палива.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції з обліку надходження і витрачання паливно-мастильних матеріалів і єдиних талонів на відпуск нафтопродуктів на підприємствах, в організаціях, колгоспах і радгоспах, затвердженої Державним комітетом СРСР по забезпеченню нафтопродуктами 3 лютого 1984 року №01/21-8-72, яка є чинною, на підставі прийнятого керівником підприємства рішення вартість перевитраченого палива понад затверджені норми підлягає стягненню з водіїв транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст.ст.130, 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу, тобто фактів винних протиправних дій бездіяльності працівника, внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1267цс16 за позовом ТОВ «Орлан-Транс-Груп» суди при вирішенні подібних справ повинні з`ясувати причини перевитрати пального та встановити наявність чи відсутність вини та умисного заподіяння працівником майнової шкоди підприємству, що є обов'язковою складовою відповідальності працівників автомобільного транспорту за перевитрату палива.

По справі встановлено, що наказом №45 від 11 серпня 2010 року Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» затверджено базову лінійну норму витрати палива та коефіцієнт на виконання транспортної роботи для вантажних автомобілів, а наказом №29 від 08 червня 2015 року ТОВ «Орлан-Транс-Груп» впроваджено єдині правила заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання, порушення відповідачем яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Однак матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_4 був ознайомлений з вказаними вище наказами і таких доказів позивач відповідно до вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України суду не надав.

Крім того, колегія суддів вважає, що наказ №45 від 11 серпня 2010 року «Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива» не відповідає положенням наказу Міністерства транспорту України № 143 від 10 лютого 1998 року «Про затвердження витрат і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті».

Так, відповідно до наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10 лютого 1998 року «Про затвердження витрат і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» встановлено витрати дизельного палива - від 0,55 л до 1,3 л на 100 ткм, а згідно наказу позивача №45 від 11 серпня 2010 року «Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива» встановлено норму витрат дизельного палива - 0,45 л/100 ткм.

Крім того, у наказі Міністерства транспорту України № 43 від 10 лютого 1998 року встановлено також такі види норм витрат палива, а саме: базову лінійну норму автомобіля на 100 км.; норму на виконання транспортної роботи (враховує додаткові витрати палива при русі автомобіля з вантажем) на 100 тонно-кілометрів; норму на одну тону спорядженої маси; норму на їзду з вантажем; базову норму на роботу автономного обігрівача - на одну годину його роботи. Також встановлено тимчасові норми витрат палива і мастильних матеріалів з відповідними коефіцієнтами коригування по відношенню до базової лінійної норми. Пунктом 3.1 вказаного наказу передбачено такі коефіцієнти коригування у таких випадках: робота у нічний час, у гірській місцевості та на маршрутах з особливим рельєфом, експлуатація автотранспорту на маршрутах з горбистим рельєфом, робота в міських умовах, робота у холодну пору.

Однак, наказом №45 від 11 серпня 2010 року «Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива» не передбачено таких коригуючих коефіцієнтів, а також додаткові витрати пального на роботу автомобільного транспорту у холодну пору року, у гірській місцевості або на маршрутах з горбистим рельєфом, на роботу в міських умовах, занижено норму витрат дизельного пального на виконання транспортних робіт.

Також колегія суддів враховує, що на перевитрати пального впливає ряд чинників: робота в гірській місцевості та/або на маршрутах з горбистим рельєфом, на дорогах зі складним планом, в міських умовах, із частими зупинками, яка потребує зниження швидкості, поїздка на автомобілі з тривалим строком експлуатації, швидкість руху автомобіля, стан автомобільних доріг, технічний стан автомобіля та паливної системи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з подорожніх листів, у яких визначено маршрути, відповідач працював у складних дорожніх умовах (в гірській місцевості, на маршрутах з горбистим рельєфом, на дорогах зі складним планом, в міських умовах). Вантажний автомобіль, на якому він здійснював перевезення, експлуатується тривалий час.

Позивачем не надано доказів про належний стан паливної системи вантажного автомобіля, на якому ОСОБА_4 здійснював перевезення, її технічну характеристику.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вказав на те, що відповідач не підписував подорожні листи та звіти до них з розрахунками перевитрат пального, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги (а.с.12-16, 18-20, 22-26, 28-32, 34-36), що свідчить про те, що відповідач не визнавав свою вину у заподіянні позивачу матеріальної шкоди.

Надані позивачем акти, які складені комісією у складі начальника служби перевезень ОСОБА_6, начальника колони автомобільної ОСОБА_7 та старшого диспечера ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_4 не з`являвся для підписання подорожних листів та звітів до них з розрахунками перевитрат пального (а.с.16,19,22,25,28,31,35,38,41,44,47,51,54 ), також не свідчать про те, що відповідач визнавав свою вину у заподіянні позивачу матеріальної шкоди.

Встановлено, що автомобіль, який використовував відповідач був обладнаний бортовим комп'ютером, який фіксував пройдений кілометраж та середні витрати палива на 100 км пробігу. Доказів того, що відповідач ухилявся від маршруту, вчинив будь-які інші порушення, апеляційним судом не встановлено.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів наявності вини та умисного заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди ТОВ «Орлан-Транс-Груп», що є обов'язковою складовою відповідальності працівників автомобільного транспорту за перевитрату палива.

Крім того ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в період із 5 квітня 2016 року по 18 серпня 2016 року забезпечило ОСОБА_4, грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном в розмірі 122 272,27 грн.. ОСОБА_4, не подано звіт про використання коштів, наданих на відрядження у розмірі 43 693,61 гривень, як то передбачено Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон.

Оскільки ОСОБА_4, не повернуто суми надміру сплачених коштів у встановлені законодавством терміни, з нього на підставі п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України стягнуто податок на доходи фізичних осіб в розмірі 10082,51 гривень. Дані суми податку перераховано Львівською філією ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в дохід держави.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку позивачем також не доведена вина працівника, оскільки позивач не надав суду доказів вини відповідача у перевитраті вказаних коштів, а як вбачається з актів про відмову відповідача від підпису звітів про використання коштів складених начальником служби перевезень ОСОБА_9, гол. бухгалтером ОСОБА_10 та бухгалтером ОСОБА_5 (а.с.79,83,88) відповідач не визнає своєї провини.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за договором позики не оскаржується і в цій частині колегією суддів не перевіряється.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в частині відшкодуванні коштів за перевитрату палива та за перевитрату коштів на службові відрядження є недоведеними.

Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи спір на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють.

Виходячи з вищевикладеного апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову у даній справі ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для його скасування не вбачається.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 - 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: