Справа № 562/1825/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судових засідань Парфенюк Т.А.,

учасники справи: позивачі ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представник позивачів-адвокат ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

представник відповідач-адвокат ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять визнати за ними право на спадкування після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцями третьої черги за законом разом та нарівні із спадкоємцем третьої черги ОСОБА_5

В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на його майно, зокрема житловий будинок по АДРЕСА_1 Спадкоємців ОСОБА_7 за законом першої та другої черги немає, а третьої є його тітка ОСОБА_5 Позивачі є двоюрідними племінниками ОСОБА_7 та є спадкоємцями п'ятої черги. Спадщину після смерті ОСОБА_7 вони прийняли своєчасно, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви, однак реалізувати своє право на спадщину не можуть через наявність спадкоємця третьої черги. За життя у період з 2015-2016 роках ОСОБА_8 лікувався, переніс операцію на спині та через важкість стану здоров'я потребував сторонньої допомоги, яку вони йому надавали, допомагаючи по господарству, у побуті, сплачували комунальні послуги, займалися похованням. Оскільки вони тривалий час опікувалися спадкодавцем, матеріально його забезпечували та надавали іншу допомогу, то мають право на спадкування разом із спадкоємцем третьої черги ОСОБА_5

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних мотивів.

Відповідач та його представник позов не визнали, обґрунтовуючи тим, що спадкодавець ОСОБА_7 не перебував у безпорадному стані. Останній хоча й хворів, проте міг самостійно забезпечувати умови свого проживання, був офіційно працевлаштований до дня смерті, отримував заробітну плату, пенсію та його матеріальне утримання позивачами не доведено. Просять у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків та дослідивши подані ними докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Установлено,що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є двоюрідними племінниками ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, по батьковій лінії, а ОСОБА_5 - тіткою спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами та не заперечується сторонами.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_1

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1263 ЦК України відповідач ОСОБА_5 спадкує майно ОСОБА_7 у третю чергу за законом, яка у передбачений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, подавши 18 січня 2017 року до Здолбунівської районної нотаріальної контори відповідну заяву, що підтверджується матеріалами спадкової справи №7/2017..

Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести відповідно до ст.12, 81 ЦПК України обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Застосування наведеної вище норми права з урахуванням вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості є вичерпним, а відсутність хоча б однієї із них зумовлює застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного ст.1258 ЦК України.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом і для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

З показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_7 не перебував у безпорадному стані та в силу своїх фізичних можливостей виконував роботу по господарству, готував собі їжу та ходив на роботу.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 показання вказаних вище свідків не спростували та підтвердили обставини надання позивачами спадкодавцю ОСОБА_7 допомоги по господарству з виконання роботи, яку він не міг фізично виконувати.

Згідно довідки ПАТ «Українська залізниця» №66/к від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_7, який за пенсійним посвідченням з червня 2015 року був інвалідом 3 групи загального захворювання, з 07 лютого 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 працював у Виробничому підрозділі «Рівненська дистанція електропостачання» і займав посаду електромонтера з ремонту апаратури, релейного захисту й автоматики (посада атестована для інваліда), що підтверджується записами у його трудовій книжці серії АК №136291, що свідчить про отримання ним відповідного доходу.

Оглянуті у судовому засіданні медичні карти стаціонарного хворого №1075, 2690, 2365, 3590 Рівненської міської лікарні №2 та №№11682, 13651, 1748 Клінічної лікарні ДТГО «Львівська залізниця підтверджують лише наявність у спадкодавця захворювання, що призвели до порушень функцій хребта та ходи через ураження корінців поперекового відділу хребта, остеохондроз поперекового відділу, які не дають підстав вважати, що ОСОБА_7 через хворобу перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду і допомоги.

Також, позивачами належних та допустимих у розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України доказів того, що ОСОБА_7 потребував сторонньої допомоги та матеріальної допомоги і таку допомогу йому надавали позивачем протягом тривалого часу не надано, а сплата комунальних послуг, отримання залишку заробітної плати та допомоги з місця його роботи після смерті та оплата витрат на поховання не є належними на доведення обставин, які підлягають доказуванню.

А відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, вимоги позивачів про визнання за ними право на спадкування після смерті ОСОБА_7 як спадкоємцями третьої черги за законом разом та нарівні із спадкоємцем третьої черги ОСОБА_5 є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 - 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 25 квітня 2018 року.

Суддя: