Справа №295/1293/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Гумен Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Скришевської О.Р.,

за участю учасників справи: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/1293/18 за позовом ОСОБА_1 до КП «Житомирводоканал» про захист прав споживача, відновлення холодного водопостачання, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить суд зобов'язати відповідача КП «Житомирводоканал» відновити водопостачання за власний рахунок та зобов'язати відповідача власним коштом видати позивачу усю необхідну технічну документацію на водопостачання до його оселі, та побудувати колодязь.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 листопада 2017 року працівниками КП «Житомирводоканал» було припинено водопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1, де проживає позивач з родиною. На запит позивача до директора КП «Житомирводоканал» про правові підстави таких дій його співробітників, надійшла письмова відповідь про те, що у місці приєднання вводу позивача до вуличної мережі стався прорив труби, а оскільки там відсутній колодязь, будинок позивача відєднали від системи водопостачання і позивач має власноруч відбудувати колодязь, водопровідну мережу та поновити усі необхідні документи. Позивач вказує, що його колодязь, лічильник та кран знаходиться в його будинку за 20 метрів від місця, де працівниками відповідача було відрізано воду, тобто вони відрізали трубу, яка відноситься до вуличної мережі і яку вони мають обслуговувати. Також, 22.01.2018 року позивач отримав поштою письмову відповідь, де зазначалося, що його приєднання до мережі водопостачання є самовільним і відсутній договір на надання послуг водопостачання, однак договір з КП «Житомирводоканал» і житловим господарством позивача укладений у 2014р. Позивач також вказує, що постійно проживаючи більше 20 років за місцем своєї реєстрації та постійно користувався послугами КП «Житомирводоканал», здійснював оплату за надані послуги, оскільки відповідач не відновив водопостачання, чим порушив свої зобов'язання по договору та права позивача як споживача. Також незаконно позбавивши його родину водопостачання відповідач завдав йому і його родині фізичних та моральних страждань, оскільки вони не мають змоги користуватися побутовими приладами для прання та зігріву води для купання. Також позивач зазнав моральних страждань, які полягають в усвідомленні несправедливості протизаконних дій, вчинених проти позивача посадовими особами та співробітниками відповідача, а також від втрати великої кількості вільного часу, що забирає подолання проблем, повязаних з вирішенням даних негараздів, тому вважає, що компенсація за моральну шкоду нанесену йому і його родині не може бути меншою, ніж ціна виставлених вимог посадовцями КП «Житомирводоканал», тому просить суд в якості компенсації за моральну шкоду, зобовязати відповідача видати документи, необхідні для відновлення водопостачання та провести відповідні роботи за власний рахунок.

26.03.2018 року представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду відзив на позов, в якому він заперечив проти позову та вказав, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та п. 8 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затвердженні постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відносини між надавачем послуг та споживачем здійснюється виключно на договірних засадах. Позивачем надано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 01.10.2014 р., що був укладений між КП "Житомирводоканал" та ОСОБА_3. Також до позовної заяви додано копії дублікатів квитанцій, з яких вбачається, що оплату за водопостачання здійснює саме ОСОБА_3, а не позивач ОСОБА_4 З поданих суду документів не зрозуміло, ким дана особа приходиться позивачу, у яких відносинах вони перебувають, також не подано жодного правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності або користування квартирою № 1 по вул. Я. Гамарника (ОСОБА_5), 47 позивачем. Зазначені обставини не дають змогу встановити належність позивача, чи має він право позиватися до суду з даною позовною заявою, хоча подаючи позов саме позивач мав надати суду дані, які б свідчили, що саме він є належним позивачем. Також, приєднання у вуличну водопровідну мережу власником чи наймачем АДРЕСА_2 була здійснена (не відомо коли) самостійно, без оформлення та виготовлення будь-якої проектно-технічної документації та без дотримання вимог у цій сфері. Крім того, у позивача відсутні технічні умови та робочий проект на приєднання до водопровідної мережі. В базі даних КП "Житомирводоканал" також відсутня перелічена документація, тому КП "Житомирводоканал" таке приєднання вважає самовільним та підлягає негайному відключенню. Відключення квартири № 1 по вул. Я. Гамарника (ОСОБА_5), 47 було здійснене під час ліквідації аварії на вуличній мережі водопроводу. Ліквідація аварії здійснювалося з огляду на звернення власників та мешканців житлового будинку по вул. Я. Гамарника (ОСОБА_5) 34. Як з'ясувалося, при усуненні аварії виток води був на мережі позивача біля місця приєднання (врізці) до вуличної мережі водопостачання.

02.04.2018 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якій він вказав, що вважає доводи, приведені відповідачем, поверхневими та необґрунтованими, оскільки вважає твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, безпідставними, так як ОСОБА_1 подано позов про захист його прав як споживача та саме він здійснює оплату за надані послуги водопостачання. Договір з КП «Житомирводоканал» складемо на дві особи та вказано особовий рахунок, який рахується за позивачем, що підтверджується копією виписки, наданої Управлінням соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира. Також відповідач у відзиві не спростовує порушення умов договору на водопостачання навіть і з ОСОБА_6 Також відповідачем наведений перелік документів, необхідних для підключення абонента до мережі водопостачання, але цей перелік стосується тільки новоприєднаних споживачів. Крім того, відповідачем спочатку було відрізано водопостачання, а перевірка наявних у позивача документів відбулася аж через майже 2 місяці після відключення, що ще раз підтверджує відсутність у відповідача елементарних правових підстав для відключення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні, з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2014 року між КП «Житомирводоканал» та ОСОБА_7 укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води і водовідведення квартири АДРЕСА_3 (ОСОБА_5) у м. Житомирі, особовий рахунок № 0100 (а.с. 4-5).

27.11.2017 року до диспетчерської служби КП «Житомирводоканал» надійшла заявка №1495 про наявність витоку з мережі центрального водопостачання по вул. Я. Гамарника, 34 (а.с. 28).

Сторона відповідача вказала, що 30.11.2017 року при усуненні пошкоджень на водопровідній мережі було виявлено витік води в місці приєднання водопровідного вводу на помешкання ОСОБА_1 (АДРЕСА_4). В точці приєднання водопровідний колодязь відсутній, тому працівниками КП «Житомирводоканал» було здійснене механічне відєднання та заварювання отвору на пошкодженому водопроводі (а.с. 6).

31.01.2018 року юрисконсультом КП «Житомирводоканал» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складено акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, згідно якого ОСОБА_1 повідомив, що в порушення п. 1 ч. 14 договору, послуга холодного водопостачання не надається з 30.11.2017 року. Згідно з ч. 17 п. 1 договору виконавець зобовязаний забезпечити надання послуги згідно з законодавством та умовами договору (а.с. 7).

19.01.2018 року на вищевказаний акт-претензію КП «Житомирводоканал» листом № 38-А надано відповідь ОСОБА_1, в якому повідомлено, що споживач комунальної послуги зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. При здійсненні огляду квартири та при спілкуванні з ОСОБА_8 (співвласник/користувач квартири) було з'ясовано, що новим(и) власником (співвласниками) не був переоформлений особовий рахунок та не укладений договір на надання послуг водопостачання та водовідведення, окрім того відсутні технічні умови та робочий проект на підключення квартири АДРЕСА_5 до центральної мережі водопостачання. На підставі вище викладеного акт-претензія від 18.01.2018р. вважається безпідставним і таким що не підлягає задоволенню, а дії представників КП "Житомирводоканал", щодо відключення квартири від центральної мережі водопостачання, цілком законними та правомірними. Для відновлення водопостачання у помешканні позивачу запропоновано звернутися до підприємства для отримання технічних умов на приєднання до центральної мережі водопостачання з подальшим виготовленням робочого проекту на таке приєднання (а.с. 8).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875-IV (далі Закон 1875-IV).

У ст. 1 Закону 1875-IV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Нормами ст. 19 Закону 1875-IV встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону 1875-IV, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Пунктом 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, встановлено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що житлово-комунальні послуги надаються виключно на договірних засадах та споживачем житлово-комунальних послуг є особа, яка уклала договір з виробником такої послуги.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачем при зверненні з позовом до суду та під час судового розгляду справи, не надано належних та достатніх доказів того, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на яких підставах володіє чи користується житлом, яке знаходиться за вказаною адресою, а від так чи є споживачем послуг з водопостачання, які надає КП «Житомирводоканал» за даною адресою, зокрема договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води і водовідведення вказаної квартири.

Суд не може погодитися з висновками позивача, що оплата ним послуг КП «Житомирводоканал» за спожиті послуги водопостачання та водовідведення до квартири № 1 за адресою: м. Житомир, вул. Я. Гамарника, 47, є доказом споживання цих послуг позивачем, а відтак виконання ним умов договору від 01.10.2014 року, укладеного між КП «Житомирводоканал» та ОСОБА_7 про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води і водовідведення квартири АДРЕСА_3 (ОСОБА_5) у м. Житомирі.

Даних щодо власника квартири АДРЕСА_6 (ОСОБА_5) у м. Житомирі, власника особового рахунку № 0100 та сторони, з якою КП "Житомирводоканал" було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води і водовідведення позивачем не надано.

Позивач ОСОБА_1 не довів, що діями відповідача порушеного саме його права, свободи чи законні інтереси, отже не довів, що саме йому належить право вимоги по предявленому позові.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки під час судового розгляду не підтвердився факт заподіяння позивачу маральної шкоди з вини відповідача та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діяннями відповідача, тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову також і в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, по позовна заява ОСОБА_1 до КП «Житомирводоканал» про захист прав споживача, відновлення холодного водопостачання, стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до КП «Житомирводоканал» про захист прав споживача, відновлення холодного водопостачання, стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: м. Житомир, вул. Яна Гамарника (ОСОБА_5), 47, кв. 1)

Відповідач: КП «Житомирводоканал» (місце знаходження: м. Житомир, вул. Чуднівська, 120, ).

Повний текст рішення складено 11.04.2018 року.

Суддя Н.В. Гумен