Справа №265/3232/18
Провадження №2-о/265/390/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.

за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа: Лівобережний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що ОСОБА_2, перебуваючи у розірваному шлюбі з ОСОБА_3, 01 вересня 2017 року на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, народила дитину жіночої статі ОСОБА_4. За фактом звернення до Лівобережного районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки ним було надано документ на підтвердження факту народження дитини, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту народження дитини необхідно для державної реєстрації її народження в органах ДРАЦС України.

Просив встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, розлучена з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини жіночої статі ОСОБА_4, 01 вересня 2017 року у м. Луганськ Луганської області.

Заявниця та її представник у судове засідання не зявились, надавши заяву про розгляд справи без їх участі. Просили задовольнити заяву.

Зацікавлена особа у судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір без участі представника Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З медичного свідоцтва про народження серії № 166 від 01 вересня 2017 року, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження вбачається, що 01 вересня 2017 року об 18 год. 20 хв. у ОСОБА_2 народилась дитина жіночої статі.

Рішенням Білокуракинським районним судом Луганської області від 18 липня 2017 року (справа №409/1457/17, провадження №2/409/715/17) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

10 квітня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 01 вересня 2017 року у ОСОБА_2, оскільки для підтвердження факту народження дитини предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеної наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року № 1150/13024.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я, документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку народження дитини, видане державним органом України.

Разом з тим, питання щодо походження дитини від батьків та надання дитині прізвища, ім'я та по батькові при розгляді справ даної категорії до компетенції суду не входить, а є компетенцією органів реєстрації актів цивільного стану при виконанні судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.ст. 13, 81, 258, 259, 264, 265, 294, 315, 317, 319 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа: Лівобережний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка с. Гай-Мошенка Охтирського району Сумської області, 01 вересня 2017 року у м. Луганськ Луганської області народила дитину жіночої статі.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2018 року.

Учасники справи, якому повне рішення не були вручені у день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках передбачених ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя: І.Г. Мельник